205 
stor mægtighed af blaaler, kun øverst overleiet af sand, der var raset 
ned over blaaleret. 
Hvad der kommer under blaaleret er det uden jordboringer umu- 
ligt sikkert at afgjøre; da imidlertid ogsaa blaaleret, selv i store dele 
af skredet, er sunket ned, taler sandsynligheden for, at her under 
leret maa ligge et betydeligt vandførende lag af eiendommelig beskaf- 
fenhed, antagelig saakaldet k vikle r. Saadant kvikler har den egen- 
skab at absorbere store kvantiteter af vand, der af kvikleret fastholdes 
som af en svamp, beroende paa kviklerets eiendommelige sammensæt- 
ning af en meget finslemmet blanding af kvartssand og lerslam, mens 
derimod almindeligt blaaler ikke er gjennemtrængeligt for vand, og 
paa den anden side annindelig sand lader våndet løbe igjennem. 
Ogsaa det øvre sand viste sig med sikkerhed vandførende, idet 
der paa skredets sider, ialfald mod vest paa grænsen mellem blaaleret 
og sandet, sprudlede frem flere tildels ganske righoldige vandaarer. 
Vi talte ensteds ved Mopladsene 5 saadanne nydannede kildespring, 
hvis vand fra blaalerets overflade randt ned i bunden af den vestlige 
torsænkning af skredet. 
Efter de ovenfor meddelte faktiske oplysninger maa gangen i 
skredets forløb og sammes aarsager have været følgende: 
Eørst er antagelig paa eftermiddagen den 18de det opblødte ler¬ 
slam af et større vandførende lag i dybet begyndt at rende ud langs. 
Eollobækkens leie ud i elven; at dette maa have været indledningen 
til skredet er gjort sandsynligt ved de evenfor meddelte iagttagelser 
om en usædvanlig slamføring i olven paa eftermiddagen og aftenen 
før skredet. Underlaget for blaaleret og det derover liggende sand 
maa saaledes antagelig have været sterkt gjennemblødt gjennem 
længere tid, sandsynligvis som en følge af den langvarige regn- 
periode under forrige aars høst. Hvorvidt ogsaa overfladevand fra 
myren trængende ned gjennem sprækker i blaaleret har havt nogen 
større betydning, kan neppe nu afgjøres; saameget vides, at de øverste 
dele af jorden paa gaarden Eollos marker nu efter skredet paastaaes 
at have været sterkt opblødte i den nærmeste tid, førend skredet ind- 
traf. Om, som af os antaget, et lag af kvikler i bunden under blaa¬ 
leret har været en hovedaarsag til skredet, er det jo ogsaa muligt, 
at en stigning af selve elveleiet i Værdalselven kan have bragt denne 
op i høide med kvikleret og derved delvis have forvoldt dettes op- 
