210 
I Frankrig skyldtes dengang kaffens hurtige udbredelse, efter 
livad der fortælles, fornemlig en i Paris ansat tyrkisk udsending eller 
diplomat, som var en stor elsker af den i hans hjemland gjennem 
araberne allerede kjendte drik. Bemeldte gesandt var, efter hvad 
sagaen beretter, en meget selskabelig anlagt mand; han førte et gjæst- 
frit hus og gjorde, hvad der hos muselmænd ellers ikke er skik, 
endog dameselskaber, hvor kaffe serveredes. Den blev meget snart 
yndet og uagtet geistligheden fordømte brugen af den hedenske, fra 
mangegiftets lande stammende drik, som allerede ved sin sorte farve 
røbede sin oprindelse fra mørkets magter, blev den dog stadig mere 
populær og snart havde Paris sin første „café a . 
Spørger man nu om, hvad grunden er til, at alle de planter, jeg 
ovenfor har nævnt, har opnaaet en saa høi rang som nydelsesmidler, 
da kan svaret ikke være vanskeligt at give. Forklaringen ligger 
ikke i, at de har nogen stor næringsværdi eller er særlig velsmagende 
— tvertimod, deres smag søger vi i regelen at forbedre ved tilsæt- 
ninger, f. eks. ved sukker og fløde, forklaringen ligger ene og alene 
i den egenskab, der er fælles for dem alle, at de indeholder coffein. 
. Vi vil derfor nu gaa over til at undersøge, om der hos coffeinet 
lader sig paavise virkninger, som kan forklare os, hvorfor det er en 
saa ivrig efterstræbt substans. 
For at vi skal kunne gjøre dette, maa jeg imidlertid bede mine 
damer og herrer at følge mig paa et kort streiftog ind paa rent medi- 
cinske gebeter. — Det er en iagttagelse, som straks vil paatrænge 
sig vor opmerksomked: statistiken viser, og enhver kolonialhandler vil 
kunne bekræfte det, at forbruget af kaffe. er størst hos de samfunds- 
klasser, som beskjæftiger sig med tungt legemligt arbeide, med muskel- 
anstrengelser. At saa maa være er ogsaa ganske naturligt. Vi skal 
undersøge, hvad der gaar for sig, naar en muskelbevægelse udføres. 
Jeg skal tage et eksempel fra det daglige liv: jeg kommer med min 
haand i nærheden af en eller anden gjenstand, som gjør et ubehageligt 
indtryk paa den, f. eks. en varm ovn, og trækker derfor haanden sisyndsomt 
tilbage. Det hele er et øiebliks verk, men det er dog et temmelig indviklet 
maskineri, som er sat i bevægelse. Hvad der foregaar, skal jeg prøve paa 
at illustrere ved en skematisk tegning; naar haanden kommer i berø- 
relse med den varme ovn, da paavirkes følenerverne, som udbreder 
sig overalt i huden, paa en egen maade, der for os giver sig tilkjende 
som smerte, og, hvis vi vedblev at holde haanden der, da vilde vi 
