220 
merede oljer og pulvere anvendtes ifølge Seneca i ødsel overflod af 
hans samtidige, og Østens raaprodukter af denne sort udgjorde en 
vigtig handelsartikel, der satte mangen en karavane og mangt et seil 
i bevægelse. I det sydlige Italien blev saa disse raaprodukter forar- 
beidede til de salver og andre slags parfumerievarer, som tidens smag 
satte pris paa, og denne industri var saa udbredt, at der f. eks. i 
Capua var en gade, som udelukkende skal have været beboet af salve- 
magere. Allerede dengang anvendtes blomsterne af mange planter til 
udvinding af parfumer, idet man blandede dem med krydderurter, og 
fyldte dem paa krukker, der blev opstillede i værelset og fyldte dette 
med vellugt; fremgangsmaaden var altsaa en lignende som den, der 
endnu bruges ved fremstillingen af saakaldt potpourri. 
Hele middelalderen vedblev parfumerne i større og mindre ud- 
strækning at være i brug, og især blev der ved de franske og engel¬ 
ske hoffer drevet en stor luksus hermed. Hverken før eller siden 
skal saaledes parfumer have været meré anvendte, og heller ikke have 
udmerket sig ved større finhed, end i England under dronning Elisa¬ 
beths regjering. 
Opdagelsen af nye raastoffer for fabrikationen og fremfor alt 
ogsaa kemiens umaadelige fremskridt i de sidste aartier, af hvilken 
særlig ogsaa denne fabrikationsgren har høstet stor fordel, har nu 
gjort anvendelsen af parfumer overordentlig almindelig. 
He stoffer, der anvendes til fremstilling af vellugt stammer for 
en stor del fra plante- og dyreriget. Ved siden deraf er der dog et 
antal almindelig anvendte stoffer, som den organiske kemi har skjæn- 
ket os, og som for størstedelen fremstilles med stenkulstjæren som ud- 
gangspunkt. De fleste parfumer skriver sig dog fra planteriget og 
forefindes i større eller mindre mængde i planternes forskjellige dele, 
i rødderne: f. eks. violrod, i stammen eller veden: ceder- og sandeltræ, 
i bladene: patchouli, timian, i blomsterne: jasmin, rose, viol, i frøene: 
tonkabønnen, vanillen, fønikelen, i barken: kanel, eller i blomsterknop- 
pen: kryddernellikken. Særlig parfumerig er orangetræet, af hvilket 
der kan udvindes tre forskjellige vellugtstoffer: af bladene petitgrain- 
olje, af blomsterne neroli-olje og af frugtskallet portugal-olje. Sædvan- 
ligvis hidrører planternes vellugt fra en flygtig, saakaldt ætherisk, 
olje, der indeholdes i dem. 
Da de vellugtende raastoffer af planteriget, særlig blomsterne, er 
forgjængelige, saa er det nødvendigt, hvis man til enhver aarstid vil 
( 
