226 
det høieste sige, at maalet her væsentlig gaar ud paa at finde lovene 
i ræsonnementernes verden for derigjennem ud fra aksiomatiske kjends- 
gjerninger at kunne naa frem til alle mulige spørgsmaals besvarelse. 
Skjønt altsaa den mathematiske forsknings resultater saavel ved 
sin dybde som ved sin store mængde og principielle forskjellighed 
stedse kun kan blive et faatals eie, vil dog nogle af dem ved sin 
indgriben i det praktiske livs forholde lettelig paatrænge sig den 
almindehge erkjendelse. 
Hvem har vel ikke følt sig overvældet og benrevet til beundring 
ved det mægtige bav af tanker og ideer, der skjuler sig bag astro- 
nomernes forudsigelser, som muliggjør de vældige bygverker og de 
tusener af maskiner og sindrige indretninger, vor tid i saa rigt maal 
kan fremvise. 
Mens de største matbematikere, som en Euler, Abel, Lie, saale- 
des neppe nogensinde vil se sine arbeider kjendt og skattet udenfor 
fagmandens snævre kreds, bar dette altsaa i en vis forstand ikke 
været nogen fælles skjebne for samtlige den eksakte tænknings 
dyrkere. 
Til de matbematikere, hvis opdagelser synes at være omfattet med 
interesse, ei blot inden den videnskabelige verden, bører ogsaa vor 
berømte landsmand prof. Bjerknes, hvis forsøg til en bydrodynamisk 
tolkning af elektriske og magnetiske fænomener har vundet almindelig 
anerkj endelse. 
Carl Anton Bjerknes, hvis billede vi idag leverer, er født 24de 
oktober 1825. Faderen dyrlæge Abraham Isaksen Bjerknes var 
bondegut fra Sandsvær og gift med Ellen Birgitte Holmen. Han 
døde 1887. 
Sin første undervisning modtog sønnen paa „Kristiania borger- 
og realskole", som ban senere forlod for paa kathedralskolen i samme 
by at forberede sig til eksamen artium. 
Hvorvidt Bjerknes allerede i skoledagene røbede sine eminente 
anlæg for mathematisk spekulation, derom forlyder intet; imidlertid 
skal han i mathematik have været den flinkeste i sin klasse. 
Aar 1844 tog han artium med laud; studerede senere ben mine¬ 
ralogi under Keilhau og underkaste.de sig endelig i 1841 bergeksamen 
ogsaa med laud. 
Umiddelbart efter foretog han med forstmester Hørbye og senere 
prof. Christie en geologisk undersøgelsesreise og blev det følgende 
