228 
Da Bjerknes til forklaring af ikke berørende legemers virkning 
paa hinanden indiørte en legemerne omgivende usynlig væske, var 
herved i det væsentlige afstukket den vei, ad hvilken han maatte ar¬ 
beide sig frem fra undersøgelse til undersøgelse. 
Til fremme af en hurtig fortgang i disse havde den hydrodyna- 
miske videnskab just faaet et mægtigt fremstød, særlig da ved 
Dirichlet, der foruden at skabe sit storslagne princip, i 1853 løste 
problemet om kuglens bevægelse i et uendeligt, usammentrykkeligt 
friktionsløst medium. 
Dette specielle problem var forresten allerede tidligere løst af 
Stokes (1843), ligesom ogsaa andre mathematikere med held ved 
senere leilighed havde skjænket denne gjenstand sin opmerksomhed. 
I 1863 angav Bjerknes en løsning af nævnte problem for det 
tilfælde, da kuglens radius ikke mere var konstant, et resultat han 
selv regner for det første skridt mod det fjerne maal, han havde 
stillet sig. 
Efter at han nu i flere aar ved skrivekrampe og anden sygelig- 
hed var blevet hæmmet i sit arbeide, bekjendtgjorde han ved det 
skandinaviske naturforskermøde 1868 endel af de resultater, hvortil 
han var kommen, angaaende bevægelsen af et vilkaarligt antal kugler 
med konstante radier; fuldstændiggjorde saa senere disse i en af hand¬ 
ling paa fransk fremlagt i Kristiania videnskabsselskab. Han angav 
heri potentialet for et vilkaarligt antal kugler med variable radier. 
I 1875 gjorde Bjerknes den vigtige opdagelse, at kraftfænomener, 
der opstaar i en væske ved vibrerende kugler, er analoge med de 
statisk elektriske og magnetiske fænomener. 
Disse resultater, der oprindelig var fundne ad mathematisk vei, 
blev senere i løbet af de tre næste aar stadfæstet ved eksperiment 
(under medvirkning af Schiotz og Svendsen). I 1879 fremvistes disse 
eksperimenter i College de Irance, tildels ogsaa i Academie des 
Sciences. 
Samme aar fandt Bjerknes lovene for to kugler, hvoraf den ene 
havde tvungen bevægelse. Han maatte her i sine rækkeudviklinger 
medtage led af høiere orden, der før ikke havde spillet nogen rolle. 
De tilhørende eksperimenter blev fremstillede i Stockholm ved natur- 
forskermødet 1880. Aaret efter blev de samme eksperimenter i endnu 
fuldkomnere skikkelse fremvist ved den elektriske udstilling i Paris. 
