245 
side omgives kjertelen af muskler, ved hvis sammentrækning giften 
kan udtømmes gjennem kanalen“ (smlgn. fig. 2). 
„Fortil paa begge sider af overkjæven, mellem øiet og næseborene, 
sidder et lidet, meget bevægeligt ben, overkjævebenet, som paa sin 
underside har to, tæt ved siden af hinanden liggende hulninger, be¬ 
stemt for gifttænderne. Dette ben er bevægeligt forbundet med et 
lidet, fladt ben, som strækker sig bagover og er bevægeligt forbundet 
med det ligeledes bevægelige ganeben. I den ene eller begge af de 
ovenfor omtalte fordybninger sidder en gifttand. Da der blot findes 
to hulninger, kan der naturligvis paa hver side af overkjæven kun fin¬ 
des to til brug bestemte gifttænder (fig. 3), som staar tæt ved siden af 
Fig. 2. Klapperslangens giftapparat. d, d x gift¬ 
tænder; ta giftkjertel, dækket af den forreste 
tindingsmuskel; ty den bagre tindingsmuskel; 
sm spytkjertel. 
Fig. B. Hugormens gab. 
(a tandskede; b gift¬ 
tænder.) 
hinanden (ikke bagenfor hinanden). lalmindelighed har dog hvert 
overkjæveben kun en større tand. Bag denne (eller bag de to ved 
siden af hinanden staaende tænder) sidder yderligere 1—6 mindre 
gifttænder. Disse, som sidder ganske løst, har til opgave at erstatte 
de store gifttænder, om disse falder ud. De rykker da ind i hulnin- 
gen. De kaldes reservetænder, og den største af dem er altid den, 
som sidder nærmest ind til gifttanden; de øvrige aftager i størrelse 
og udvikling, jo længere tilbage de sidder. Den nærmest ind til gift¬ 
tanden siddende reservetand er undertiden næsten ligesaa stor og ud- 
viklet som gifttanden selv.“ 
„Alt efter dyrets størrelse er gifttænderne 2—5 mm. lange. De 
er bagudbøiede og saa skarpe og spidse, at de uden mindste vanske- 
