257 
ning. Spørgsmaalet kan besvares i lyset af eksperimenter og anlæg der 
er udførte, men paa samme tid maa det siges, at der her gjøres kon¬ 
stante fremskridt. Eksperimenter viser nn klart at der, som før nævnt, 
ingen tvil er om, at elektrisk kraftoverføring paa afstande af 100 
kilometer kan ndføres teknisk fuldt tilfredsstillende. Det er saaledes 
virkelig praktisk muligt nu at oplyse byer eller fabrikker og paa 
samme tid forsyne disse med mekanisk kraft ad elektrisk vei paa 100 
kilometers afstand, dog forudsat at kraften er tilstrækkelig stor. Den 
totale nytteeffekt, kan sikkert sættes over 70 %, og ved solid og 
fagmæssig montage, kan ledningerne isoleres absolut sikkert for driften. 
I Amerika er hidtil intet saa stort anlæg ndført som paa 100 
kilometer; men der er nn lagt planer til Niagara vandfaldets brug for 
elektrisk kraftoverføring i stor skala over endnu større afstande. 
De nødvendige forberedelser hertil er langt fremskredne, og det 
antages at in den 2 aar vil man være i stand til at overføre til for¬ 
skjellige steder i det mindste 100 000 hestekræfter. 
Yi kommer nu til driften af elektriske jernbaner. Hvad der i 
det foregaaende er sagt om driften af industrielle anlæg, gjælder ogsaa 
i mange punkter driften af elektriske jernbaner. 
At jernbaner kan drives fra vandfald er sikkert; men de betin¬ 
gelser, som her maa opfyldes er betydelig vanskeligere. 
Af standen fra vandkraften til jernbanelinjen har ikke stor indfly- 
delse paa muligheden af at anvende elektricitet som drivkraft. Jeg har 
derimod erfaret, at man paa flere steder har fundet vanskeligheder ved at 
drive jernbaner med elektricitet fra vandfald, grundet i den store og 
pludselige variation i belastningen, og dette skulde gjøre det vanske- 
ligt at regulere vandhjulet saa hurtig som ønskeligt. Der findes 
imidlertid sporveie, der drives fuldt tilfredsstillende ved vandkraft, 
skjønt ingen paa en afstand af mere end 10 kilometer. 
I Amerika har man indtil nu ikke elektriske jernbaner paa større 
distancer; men et selskab er nylig dannet for at drive jernbanen mel- 
lem St. Louis og Chicago, ca. 250 eng. mil. Man antager, at toget 
skal gaa med en hurtighed af 100 kilometer i timen; arbeidet er 
allerede begyndt paa denne bane. 
Endvidere skal jeg bemerke, at der af nogle indflydelsesrige mænd 
og dygtige ingeniører er diskuteret muligheden af at drive Gfothard- 
banen med elektricitet, og endelig er der projekteret elektrisk jernbane 
mellem Wien og Budapest. 
17 
