266 
legemer og styrer deres bevægelse, er paa det nøieste knyttet til 
undersøgelsen af jordens størrelse og form. 
Det er ikke her opgaven at tegne den lange vei, som har maat- 
tet tilbagelægges, før vort nuværende maal af kundskab om jordkloden 
blev naaet; det er meget mere hensigten, at give et sammentrængt 
billede af, hvorledes vor viden for øieblikket staar. For at dette bil¬ 
lede skal blive tilstrækkelig klart er det nødvendigt i korte træk at 
skissere de vigtigste merkepunkter i problemets forhistorie. 
Allerede meget tidlig synes de ti]dels temmelig fantastiske ansku¬ 
elser om jordens skikkelse, hvortil den umiddelbare betragtning byder 
saa rigelig anledning, at have givet plads for den bestemte hypothese 
om dens kugleform; thi allerede Aristoteles, der levede i det 4de 
aarhundrede f. Kr., søger at tilveiebringe beviser for denne. Ikke 
saa længe derefter, ca. 200 aar f. Kr., møder vi allerede det første, 
videnskabelig begrundede forsøg paa at bestemme jordlegemets stør¬ 
relse, saaledes som denne finder sit simpleste udtryk i bestemmelsen 
af dets omfang. Dette forsøg udførtes af Eratosthenes, et frem¬ 
ragende medlem af den berømte aleksandrinske skole. Det er af 
interesse, mindre paa grund af sit resultat, end fordi det lagde det 
rigtige grundlag for en fremgangsmaade, som den dag idag danner 
jordmaalingens vigtigste hjælpemiddel, og som man kjender under navnet 
gradmaaling. Er nemlig jorden en kugle, saa er meridianerne lige- 
store kredse; maaler man nu en bue af en saadan, hvad der kræver 
en geodætisk operation, og udfinder man dernæst ved stjerneobser- 
vationer, hvor stor del af hele meridiankredsen denne bue udgjør, 
hvad der kræver en astronomisk operation, saa kan man af begge 
disse resultater ved hjælp af en simpel beregning udlede jordens 
omfang. 
Som allerede antydet havde resultatet af dette første forsøg paa 
en jordmaaling ringe betydning; for det første var det naturligt, at 
det blev adskillig unøiagtigt paa grund af de utilstrækkelige obser- 
vationsmidler, og dertil kommer, at det er os overleveret i upaahdelig 
skikkelse. 
Ser man bort fra et andet, ligeledes utilfredsstillende overleveret 
forsøg i oldtiden og fra en af araberne udført maaling i middelalderen, 
saa har først den nyere tid gjenoptaget spørgsmaalet og har med 
væsentlig forbedrede hjælpemidler kunnet skride til dets løsning. 
Endnu gjaldt hypothesen om jordens kugleform for en kjendsgjerning, 
