332 
Kunstige diamanter. 1 ) 
Den franske digter Pierre Eonsard har skrevet et rørende 
klagedigt, i hvilket han besværer sig over, at vedhuggerne i skogen 
‘Gastyne hug ned de smukke træer, under hvis grene han yndede at 
■drømme. Efter at have omtalt de forandringer, som formerne er under- 
ikastede, idet et bjerg kan hæve sig der, hvor før laa en dal, og en 
prægtig skog give plads for kornmarker, ender han sit digt med føl¬ 
gende linje: 
„Formerne forgaar, men materien bestaar! a 
Dette udraab af Eonsard er jeg ofte kommet til at tænke paa 
)i anledning af kulstoffets mange forandringer. 
Af alle kemiske elementer er vel kulstoffet det, som optræder 
under de mest forskjellige former, hos hvilke imidlertid „materien 
bestaar a . 
I virkeligheden er trækul, sod, grafit og diamant, hvor forskjel¬ 
lige de end forekommer os ved det første øiekast, kun ytringsformer 
;af kulstoffet. 
Yi ved, at et element er et legeme, som ikke kan deles eller 
•opløses i andre substanser. Jern og svovl er elementer eller enkle 
legemer, fordi man af de mange forbindelser, som de to elementer ind- 
gaar med hinanden, aldrig har kunnet erholde andet end jern og svovl. 
Et saadant legeme er ogsaa diamanten. 
Hvad enten den er raa eller sleben, har den en saa prægtig 
glans og besidder en saa fuldkommen lysbrydningsevne, at den 
udgjør en af de vakreste smykkestene, vi kjender. De forskjellige 
former af kulstoffet grupperer sig under tre hovedtyper: amorft kul- 
stof, grafit og diamant. Tages kun hensyn til de fysiske egenskaber 
hos de tre typer, blir det vanskeligt at forstaa, at det sorte pulver 
paa et sodet lampeglas er det samme stof som kul og diamant, hvilke 
legemer er haarde, samt gode ledere for elektricitet og varme. Den 
dybere forstaaelse af disse ting er først bleven mulig efter talrige 
undersøgelser. Specielt har Berthelot vist, at kulstoffet har det: 
merkelige egenskab at forbinde sig med sig selv. Kulstof forener sig 
med kulstof og danner legemer, hvis fysiske egenskaber er vidt for- 
3 ) Efter He nr i Moissan i Revue scientifique. 
