3B8 
For om muligt at faa noget andet end grafit, gik i eg frem paa føl¬ 
gende maade: I en elektrisk ovn ophededes kul og jern til en tem¬ 
peratur af 3 000°, derpaa anbragtes massen hurtig i vand; for et øie- 
blik beholdt den sin glødende tilstand, men idet af kjølingen skred 
frem, ophørte glødningen, og massen kunde derpaa tages op af våndet. 
Det var ikke uden frygt, at jeg første gang udførte dette eksperiment. 
Der kunde jo være en mulighed for, at en eksplosion vilde finde sted, 
naar jeg heldte den smeltede masse paa 3 000° ned i våndet. Imid¬ 
lertid er der aldrig hændt noget uheld i den retning. 
Efter at den hurtige af kjøling er foregaaet, behandles jernet med 
syrer, og man faar tilsidst et bundfald, som indeholder de 3 kularter: 
1) Grafit i smaa mængder, hvis af kjølingen er foregaaet hurtig nok. 
2) En kastanjebrun kulart, som optræder i snoede baand, hvilket 
vidner om høit tryk. Den samme form har jeg iagttaget i den før 
omtalte meteorit. 
• + 
Fig. 3. Kunstig fremstillede sorte diamanter (sterkt forst.). 
3) Endelig en liden mængde temmelig tungt kulpulver, som kan 
behandles efter en metode angivet af Berthelot. Ved hjælp af en 
blanding af klorsur kalk og salpetersyre kan man destruere grafiten, 
og tilbage blir da et bundfald, som synker i metylenjodid, og hvis 
egenvegt altsaa er over 3.4. Den mikroskopiske undersøgelse viser, 
at bundfaldet bestaar dels af sorte, dels af gjennemsigtige diamantbrud- 
stykker. De første ligner i farven visse carbonados. 1 ) De ridser 
rubin, hvilket jeg har overbevist mig om ved at gnide pulveret mod 
en poleret rubinflade ved hjælp af en haard træklods. Med lupe vil 
man da se tydelige streger paa krystalfladen. Tætheden varierer mel- 
lem 3 og 3.5. Ved forbrænding i surstofgas vil forbrændingsproduk- 
terne (kulsyren) veie 4 gange saa meget som det anvendte materiale. 
Fig. 3 fremstiller brudstykker af den sorte varietet, og paa det 
ene ialfald sees tydelige krystalvinkler. 
x ) Sorte diamanter (fra Bahia). 
0. a. 
