839 
Fig. 4 leverer et billede af en gjennemsigtig diamant, erholdt ved 
førnævnte fremgangsmaade. Den karakteristiske parallelstribning er her 
tydelig. 
Endelig har man i fig. 5 et andet eksemplar af den sidste art. 
Størrelsen varierer mellem 3 / ]0 og 4 /io millimeter i tvermaal. 
Da trykket spiller en saa væsentlig rolle ved dannelsen af dia¬ 
manter, kan man ogsaa anvende andre metaller end jern, hvis de har 
den egenskab at opløse kul samt udvider sig, idet de stivner. Et 
saadant metal er f. eks. sølv. 
Ophedet til sit smeltepunkt vil sølvet ikke opløse noget kul, men 
i den elektriske' ovn gaar opløsningen raskt for sig. Ogsaa i dette 
tilfælde vil det vise sig, at en langsom af kjøling kun leverer grafit- 
krystaller, mens en rask afkjøling leverer virkelige diamanter af for¬ 
skjellig form, hvis tæthed varierer mellem 2.5 og B.5. Dette for- 
Fig. 4. Kunstig fremstillet gjen¬ 
nemsigtig diamant (sterkt forst.). 
Fig. 5. Kunstig fremstillet 
diamant (forst.). 
søg er interessant, forsaavidt som det viser, at der gives diamanter 
inden disse tæthedsgrænser. Jeg har saaledes fremstillet carbonados 
af egenvegten B. Indeholder det anvendte sølv en smule guld, vil 
man finde, at diamantkornene er besatte med guldstøv, som øieblikke- 
lig forsvinder, naar de lægges i kongevand. Det kan være værdt at 
sammenstille dette faktum med Des Cloizeaux’s opdagelse, at de 
naturlige carbonados indeholder guld i smaa mængder. 
Mod slutningen af den lange række af undersøgelser, er det alt- 
saa lykkedes at fremstille virkelige diamanter, hvoraf de første var 
usynlige for det blotte øie. Senere blev de større, men tværmaalet 
har aldrig overskredet 4 / 10 millimeter. 
Spørgsmaalet blir da, om man kan fremstille dem større. 
Jeg tror, at hvis man opererede med større metalliske masser, 
vilde resultaterne blive bedre; men naar der tages med i betragtning, 
22 * 
