347 
med langsomme bevægelser, og den stilling, i hvilken man tinder 
deres skeletter, tyder paa, at de førte en amfibisk tilværelse i sum¬ 
per eller ved bredderne af søer, og at de maaske nærede sig at alger 
og lignende bløde planter; 
thi de fundne eksem- 
plarer gjorde det ind- 
tryk, at de var sunkne 
ned i mudder en paa selve 
tindestedet. Det sted, 
hvor man hovedsagelig 
har fun det dem, er atlan- 
tosauruslagene i 
oming, der ligger 
Wy- 
ved 
foden af Klippebjergene 
og tilhører juraformatio- 
nen og dannedes ved 
strand all eiringer af det 
engang der værende hav; 
strøget har faaet sit navn 
af beslegtede, endnu stør¬ 
re (25—40 m. lange og 
9 m. brede) dinosauriere 
(atlantosaurus og tita- 
nosaurus- arter), som 
man fandt der 
hovedsagelig 
sig fra den her skildrede 
art derved, at forskjellen 
mellem bagbenenes og 
forbenenes høide ikke er 
saa stor. Denne fprskjel 
tyder paa, at bronto- 
saurusen hyppigere satte 
sig paa bagbenene og 
støttede sig paa den 
store hale for at benytte 
forbenene som arme for 
dyr ganske forsvarsløse; 
her skildrede art 
, og som 
adskiller 
at skaffe sig føde. Dorøvrigt var disse 
den eneste beskyttelse var et par for den 
eiendommelige knokkelskjold, som udgaar fra 
