355 
han planter i kvælstoffri jordbund, til hvilken der ikke tilsattes sal- 
petersure salte eller andre kvælstofforbindelser. Disse planters 
ernæring stod fnldstændig stille. De voksede saalænge 
der endnu fandtes kvælstof disponibelt i den i frøene opsamlede op- 
lagsnæring, men saa standsede deres ndvikling. Og i de af frøene 
fremvoksede planter fandtes der isaafald ikke mere kvælstof end der 
var i frøet. 
Af disse kontrolforsøg drog man saa atter en p itr og tilsyne- 
ladende fnldt berettiget slutning. Den luft, som i disse forsøg om¬ 
gav planterne, indeholdt, ligesom den atmosfæriske luft i det hele, 
store mængder kvælstof; luften bestaar jo af 77 rumdele kvælstof og 
28 rumdele surstof. Naar nu planter, der voksede i saadan luft, ikke 
øgede sin kvælstofmængde, uden at de tillige fik salpetersure salte i 
jordbunden, saa syntes jo det at være et utvilsomt bevis for, at disse 
planter ikke formaaede at optage kvælstof i den form, i hvilket dette 
forefindes i luften. 
Man mente altsaa at kunne gaa ud fra, at kvælstoffet alene kunde 
fjene planterne til næring i form afkemiske forbindelser 
—- salpetersure salte, ammoniakforbindelser, urinstof eller lignende 
— derimod ikke i fri og ubunden form, saaledes som det indeholdes i 
atmosfæren. 
Dette var den physiologiske troessætning jeg begyndte med at 
omtale; men som saa mange andre troessætninger, saa er den nu rok¬ 
ket i sine grundvolde og en ganske anden opfatning har banet sig 
vei. Vi har tidligere i „Naturen“ leilighedsvis omtalt disse nye syns- 
maader, men uden at slaa dem fast som sikre, og skal derfor i det 
følgende kort resumere den mening om dette spørgsmaal, som nu synes 
at have fæstnet sig tilstrækkeligt til, at den tør læres og leves efter, 
skjønt detaljerne ved den endnu ikke er fuldt klargjorte til alle sider 
— derpaa mangler der endnu meget. 
Samtidig med at Boussingault udførte de forsøg over planternes 
forhold til kvælstoffet, som blev grundlæggende for den senere tids 
opfatning af dette spørgsmaal var der en anden franskmand, Ville, 
som arbeidede over det samme emne, men kom til et ganske andet 
resultat end Boussingault. Ville fandt nemlig, at planterne havde 
evnen til at optage i sig luftens kvælstof. Han dyrkede sine planter 
i glødet kvartssand med tilsætning af en nøiagtig bestemt mængde 
23* 
