361 
planter i en ager; den her omhandlede evne hos planterne er af stor 
nationaløkonomisk betydning. 
Men samtidig er det i botanisk henseende yderst merkeligt, at 
«evnen til helt at hjælpe sig uden kvælstofnæring i jordbunden hænger 
sammen med udviklingen af rodknoller. Hvordan denne sammen- 
kæng er at opfatte, det ved vi imidlertid intet om. 
I det hele er maaden, hvorpaa absorbtionen af kvælstof foregaar, 
baade for bælgplanternes og de andre veksters vedkommende, endnu 
fuldstæmHg nkjendt. Vi maa nøie os med at vide det faktum — som 
saadant tør vi forhaabentlig anse det — at de grønne planter formaar 
■at leve paa bekostning af luftens kvælstof, naar jordbunden indeholder 
saapas meget af dette næringsstof, at de kommer ud over sit første 
ungdomsstadium, og at bælgplanterne ikke trænger nogensomhelst kvæl- 
stofnæring i jordbunden, naar deres rødder er besat med de bakteroid- 
holdige knoller. 
Et yderligere bevis paa, at dette er rigtigt, har man i visse 
praktiske landbrugsforsøg, som er anstillede af en af de intelligenteste 
tyske godsbesiddere Schultz-Lupitz, en mand, hvem det maa 
regnes til ære, at han troede fast paa idetmindste bælgplanternes kvæl- 
stofoptagende evne, længe før der var tale om, at den nye lære havde 
vundet indgang i botaniske kredse. 1 ) 
Schultz-Lupitz gods bestaar for størstedelen af let sandjord, som 
ved begyndelsen af forsøgene ikke gav mere end 4 centner rug eller 
havre pr. ; ,morgen u . Senere gav den samme jord efter gjødsling med 
k:alk, kali og fosforsyre — men uden kvælstof — efterat der først 
var dyrket lupiner paa stykket, 7—11 ctr. hvede, 7—10 ctr. rug. 
7—14 ctr. havre pr. „morgen u . Denne meget rigere høst maatte nød¬ 
vendigvis faa sit kvælstof et eller andet steds fra, og kilden kan ikke 
have været anden end luften; i den fattige sandbund var den ikke 
tilstede. 
Men et andet eksperiment paa det samme gods er kanske endnu 
mere bevisende. 
Paa et og samme stykke sandjord dyrkedes aarligaars gule lupi¬ 
ner, en almindelig loderplante i Tyskland, uden nogen kvælstofgjød- 
ning. Da man var kommet til den tyvende indhøstning, bestemte 
Erank mængden af kvælstof i denne og fandt følgende tal. 
0 Schultz-Lupitz’ forsøg og- de ovenfor nævnte eksperimenter er an¬ 
førte efter Frank: Lehrbuch der Eotanik. 2 Bde. Leipzig 1892—93. 
