23 
flade, er gjennemsigtige, af en fuldkommen regelmæssig form og meget 
tøielige og elastiske. Paa grund af den sidste egenskab kan de pas¬ 
sivt, ved drag eller tryk forandre form, trækkes ud til tynde stave 
eller presses igjennem trange aabninger: saa snart dog den ydre ind- 
virkning ophører, antager de atter sin sædvanlige form. Deres masse 
er helt igjennem ensartet, og de indeholder ingen indeslnttede smaa- 
dele. De mangler saaledes en celles hovedbestanddel nemlig celle¬ 
kjernen. Vel har man tidligere villet tyde den mørke midterste del 
af blodskiverne, som et bevis for tilstedeværelsen af en kjerne; nu 
ved man dog med sikkerhed, at de færdige røde blodskiver hos 
mennesket og pattedyrene er kjerneløse dannelser. 
Væsentlig anderledes ser de røde blodlegemer ud hos de øvrige 
hvirveldyr, altsaa fuglene og alle de koldblodige dyr. Hos disse er 
de elliptiske skiver (Hg. 4, a, b, c, d), ofte af betydelig størrelse, der 
i profil seet, viser en let fortykning i midten (c). Denne fortykkelse 
er svagt synlig fra fladen som en oval flek. Ved at behandle de 
friske blodlegemer paa forskjellig maade med reagentier er man kom¬ 
met efter, at denne fortykkelse i midten skriver sig fra en egte celle¬ 
kjerne (d). Fuglenes og de koldblodige dyrs blodskiver er derfor 
fuldstændige celler med kjerne, og deres protoplasmakrop udmerker 
sig ved sit indhold af blodfarvestof, hæmoglobin. 
