43 
omstændigheder frembringe vingjær-vegetationer. Hvorvidt forholdet, 
er dette, at alle her optrædende saccharomyces-former altid i naturen 
produceres af de forskjellige skimmelsvampe, vil selvfølgelig aldrig 
kunne afgjøres med sikkerhed; det vil i ethvert tilfælde ikke være 
muligt at træde besvarelsen af dette spørgsmaal nær, førend talrige 
arter af skimmelsvampe er blevne undersøgte. En af veiene til op- 
gavens løsning er givet i nærværende afhandling, og det vil upaatviv- 
leligt være rigtigt først og fremmest at anvende den af mig angivende 
methode: en fortsat undersøgelse af vegetationernes udvikling, saaledes 
som denne gaar for sig i naturen, og derpaa at dyrke rene vegeta- 
tioner paa det samme naturlige materiale, men i steril tilstand. 
Véd anatomisk undersøgelse af en del andre saftige frugter over¬ 
beviste jeg mig om det i høi grad interessante forhold, at mange af 
disse husede en enkelt skimmelart i overveiende majoritet, ja, i enkelte 
tilfælde, som f. eks. paa visse arter af ribs, viste der sig kun én 
eneste skimmeltypus i udvikling. 
Hvis det ved fortsatte undersøgelser viser sig, at de forskjellige 
arter og racer af stamplanter, hvis sukkerholdige frugter anvendes i 
tekniske øiemed ved alkoholgjæringer, er vertplanter for særlige typer 
af skimmelsvampe, der tilsidst udvikler sig, saa vil den tekniske anven¬ 
delse af mine i nærværende afhandling fremstiilede iagttagelser bestaa 
deri, at man dyrker disse skimmelstamformer, der, saaledes som jeg 
har vist, paa naturlig maade er knyttede til vedkommende race af 
vin, ribs o. s. v., og derpaa indfører massekulturer af vingjærens 
moderceller i den udpressede saft, eller, hvad der maaske vil give 
endnu bedre resultater, at overføre massekulturer af sporeceller paa de 
indhøstede frugter før udpresningen. Man kommer derved de natur¬ 
lige forhold saa nær som tænkeligt, idet den mulighed udelukkes, at 
vingjærens moderceller under gjæringen lidt efter lidt kan omdannes 
til vingj ær celler, hvad der faktisk synes at linde sted efter de ovenfor 
beskrevne undersøgelser af vine i forskjellige gjæringsstadier. Naar 
man saaledes direkte eftergjør de ved de naturlige gjæringer sted- 
findende processer, vil man uden tvivl sikrest kunne forebygge de 
uregelmæssigheder, som altid vil indtræde ved de spontane gjæringer. 
Som almindelig bekjendt, har anvendelsen af den Hansen’ske 
methode, nemlig réndyrkningen af den enkelte planmæ.ssig udvalgte 
gjærcelle, som er gjennemført i bryggeri- og brænderidriften, ogsaa 
ved vingj æringen givet glimrende resultater, saaledes som det fremgaar 
