12 
kjende cellernes bygning temmelig nøie. Dette er imidlertid mindre 
væsentligt i sammenligning med de ovenfor skildrede hovedtræk i 
teorien, der er dens kjernepunkt. 
Imidlertid er jeg nødt til at gi læseren et begreb om en celles 
bygning, for at han nogenlnnde skal kunne forstaa den følgende teori, 
der vil bli omhandlet. 
En celle kan man forestille sig som en blære, inde i hvilken der 
ligger en mindre blære, der kaldes kjernen. Den udenom kjernen 
liggende blære er i almindelighed mere eller mindre fyldt med smaa 
korn i en klar halvtflydende vædske. Som det af vedføiede figur 
(fig. 1 Ja,) vil ses har kjernen en temmelig indviklet bygning; dette 
indhold farves paa en eiendommelig maade af visse farvestoffer. Efter 
alle den fiyere tids undersøgelser kan man drage den slutning, at 
det for den væSentligste del ialfald er kjernen, der gir cellen dens 
karakter og bestemmer dens livsyttringer. Naar f. eks. en celle 
deler sig, saa begynder dette med kjernens deling, og denne antar 
herunder meget eiendommelige former, som det kan ses af de ved¬ 
føiede figur éi* (fig: 1, b, c, d, e, f, g). 
