6 
indflydelse paa den; men naar der kommer et befrug.tet eg, saa fanger 
den det og holder det fast i sin slimhinde, og nu begynder straks 
alle de merkelige forandringer, der staar i forbindelse med eggets 
udvikling til et nyt individ. 
Yil vi samle Darwins Pangeneseteori i korte sætninger, kan disse 
lyde saaledes: 
1) I enhver kjønscelle er organismens arvelige egenskaber repræ- 
senteret ved smaa materielle dele, der kan formere sig ved deling 
og ved celledelingen gaa over til dattercellerne. 
2) Desuden afgir legemets celler paa de forskjellige trin af deres 
udvikling slige smaadele, der vandrer hen til og ind i kjønscellerne. 
Herbert Spencer kalder bærerne for de arvelige egenskaber 
fysiologiske enheder, og hver af disse enheder skal repræsentere alle 
en arts egenskaber i modsætning til Darwins lære om hver enkelt 
celles repræsentation i kjønscellerne ved en gemmule eller kim. 
Spencers teori fremkom før Darwins i hans bog: Principles of 
biology, men jeg har omtalt den først nu, fordi den i sin modsætning 
til Darwins teori staar nærmere de herefter omtalendes. Yi har nem¬ 
lig i den hele arten repræsenteret og ikke individets enkelte dele. 
Her er altsaa en, om man vil, mere gjennemgaaende sammenhæng 
imellem de materielle dele, der formidler den arvelige overlevering, en 
sammenhæng, som træ der endnu skarpere frem, i Weismanns teori, 
som jeg dernæst skal forsøge at fremstille. 
Weismann mener, at erhvervede egenskaber, det vil si de hos 
individerne under livsløbet indtraadte forandringer, ikke nedarves, men 
at kimplasmaet, eller som jeg vil kalde det avleplasmaet, fra den 
første tid, da den kjønsiige forplantelse optraadte, altid har været 
uforandret, har gaat i arv fra den ene generation til den anden, uden 
at kunne paavirkes af de forandringer, som legemet eller legemerne 
ellers maatte lide. 
De encellede væsener, der formerer sig ved deling, maa natur¬ 
ligvis overføre de lidte forandringer paa sine etterkommere, og herved 
er da opstaat en hel del variationer af dem; da der nu i sin tid af 
disse encellede væsener udvikledes flercellede, blev disse ogsaa for¬ 
skjellige, og ved indtrædelse af den kjønsiige forplantning mellem disse 
kim kom saaledes aldrig to aldeles ens væsener at forplante sig, men 
der blandedes sammen avleplasma af to forskjellige sorter; af dette 
blandede avleplasma anvendtes saa en del til at opbygge det nye indi- 
