55 
nerne kan være lappede, dybt indsnørede, sækformede eller kløverblad- 
lignende, saaat man ofte mener at se flere kjerner. Ofte kan de 
enkelte kjerne stykker virkelig skille sig ganske fra hverandre, og da 
har man i virkeligheden flerkjernede eller saakaldte polynucleære celler. 
Denne celleform ndmerker sig ved en levende bevægelighed og ndgjør 
tilnærmelsesvis 75 pct. af alle farveløse blodceller. Man kalder disse 
levkocyter. Endelig 4) findes der i blodet celler, der ser ligedan nd 
som de^ sidste, men hvis cellekrop dog indeholder grove, sterkt glin¬ 
sende smaakorn. Antallet af disse er dog sparsomt. Desnden findes 
(fer forskjellige overgangsformer. 
I den nyere tid har man lagt merke til de smaa korn i de farve¬ 
løse blodcellers protoplasma og specielt henvendt opmerksomheden paa 
deres forhold ligeoverfor visse anilinfarver. 
Der viste sig nemlig det merkelige forhold at disse smaa korn 
traadte skarpt frem med ganske bestemte farver. 
Dette forhold blev nu anvendt som inddelingsgrundlag, og man 
adskiller efter Ehrlichs inddeling. 1) Acidophile levkocyter, hvis 
protoplasmakorn farves af sure anilinfarver, 2) basophile levkocyter, 
som farves af basiske farver, 3) amphophile levkocyter, der farves af 
begge og 4) neutrophile levkocyter, der farves af en blanding af begge 
slags farver, altsaa neutrale farver. Som en femte gruppe slutter sig 
hertil de farveløse blodceller, hvis korn kun farves af dahlia eller 
methylenblaat. 
Det menneskelige blod indeholder normalt kun 3 former: de mindre 
enkjernede basophile celler, de med forskjelligformet kjerne udstyrede 
neutrophile celler, og de grovkornede acidophile celler. 
Desværre er der med denne og andre inddelinger ikke vundet 
meget for forstaaelsen af de farveløse blodcellers natur og betydning. 
Saa meget er dog sikkert, at under denne benævnelse er celler 
af meget forskjellig betydning sammenfattet. 
Blandt de en- og rundkjernede former maa vi ofte søge udviklings- 
former saavel af de røde blodskiver som af de farveløse blodceller. 
Levkocyterne med polymorfe kjerner spiller maaske den største rolle 
som vandre- og ædeceller. Det er disse, som ved beskadigelser 
vandrer ud i massevis og danner materieafsondringerne; men der findes 
ogsaa i disse andre elementer end levkocyter, som spiller en rolle ved 
nydannelse af væv efter stoftab. En vigtig funktion opfjdder disse 
blodceller med mangeformede kjerner visselig ogsaa ved sin evne til 
