95 
monier. Og endnu i vore dage faar de indfødte paa store festdage 
•et stykke pellote for at de ved nydelsen deraf skal komme i en saa- 
•dan tilstand, at de kan profetere, paa lignende maade som Apollo 
præstinden blev bragt i ekstatisk tilstand ved nydelsen af bulmeurt 
{hyoscyamos ) eller ved svovl-vandstofuddunstningen i sit tempel. 
Det giftige stof i denne kaktns har man paavist i et alkaloid, 
•der allerede i meget smaa mængder bevirker forgiftningstilstande, som 
meget minder om de, der foråarsages af stryknin. Ogsaa hos endel 
•andre kaktns arter har man paavist tilsvarende giftstoffe. 
Blækspruterne svømmer som bekjendt ved at våndet stødes ud 
.gjennem den «aakaldte tragt, et under halsen mellem kroppen og 
hovedet fremstaaende rør. Bevægelsen sker som ved raketter og tur¬ 
bin er i modsat retning af stødets, saaat d}u*et med stor fart farer 
kaglæns gjennem våndet. Man har af denne grund søgt at bygge 
hurtigt løbende skibe efter det samme princip. De store øine, som 
sidder paa siderne af hovedet, maa derfor kunne overse en stor stræk- 
.ning baade foran og bag dyret. Aristoteles mente endog, at blæk- 
;spruten, naar den svømmede, holdt sine arme strakte ret ud foran sig 
forat skaffe øinene et endnu friere syn. Den største fordel, blæk- 
-.spruten vilde have ved stadig at svømme baglæns, var i det høieste 
det, at den kunde se sine forfølgere, derimod gavnede dette den ikke, 
-naar den havde noget bytte foran sig, det vilde jo ogsaa være noksaa 
rart at tænke sig dyr, som altid først maatte gjøre helt om, naar de 
:saa noget bytte foran sig. D’Orbigny har i virkeligheden ogsaa 
dagttaget, at en stor tiarmet blæksprut ( ommastrephes gigcts) kan svømme 
fremlæns. Nylig har professor Franz Eilhard Schulze seet det 
samme hos unge sepier.. Det lykkedes endvidere Schulze at paavise, 
•at ogsaa her sker bevægelsen i modsat retning af stødets, thi naar dyret 
vilde fremover, vendte det blot tragten bagover. Aristoteles maa have 
.gjort nogle lignende iagttagelser, thi han siger, at blækspruterne kan 
vende trakten til begge sider. 
Nogle ekstraordinære redebygningsforhofde hos meiser, 
I aarene 1888—-89 iagttog jeg nogle ekstraordinære redébygnings- 
forholde hos meiser, som det maaske kunde være af interesse at med¬ 
dele her. 
Det var en dag i midten af januar 88, at jeg først blev opmerk- 
-.som paa, at en kjødmeise (parus major L.) var ivrigt beskjæftiget med 
at udvide aabningen ind til en hulhed i en æblestamme. Ved daglig 
kontrol viste det sig, at fuglen meget flittig, omtrent hver eneste dag,, 
arbeidede hermed, uagtet det ofte var meget koldt og ikke lidet sne. 
Først i midten af april var hullet sa a stort, at fuglen til nød kunde 
presse sig igjennem, men udvidelsesarbeidet fortsattes til begyndelsem 
af mai, da reden var færdig og eglægningen begyndte. Det bør be¬ 
merkes, at fuglen, da jeg i januar overraskede den, allerede havde 
ndført en del af arbeidet, som antagelig maa være paabegyndt alle¬ 
rede i deeember (maaske tidligere) det foregaaende aar. 
Den følgende vinter havde jeg min opmerksomhed henvendt paa 
