107 
vendt proportional med platinpladens afstand fra røret. Det viser os, 
at straalerne gaar divergerende ud fra det Crookes’ske rør 
og, at de ligesom kathodestraalerne bevæger sig i retlin- 
j e d e baner. 
For at undersøge dette vigtige forhold nærmere er det imidlertid 
hensigtsmæssigt i stedet for straalernes evne til at frembringe fluorescens 
at benytte sig af en anden merkelig egenskab, paa hvilken Røntgen 
straks blev opmerksom, og som af ham blev benyttet i de første grund- 
læggende forsøg: straalernes evne til at sværte den fotografiske plade, 
det vil sige at frembringe en kemisk forandring (spaltning) af bromsølv. 
Yi anstiller da følgende forsøg i en form, som er angivet af 
Per rim: Foran et Crookes- eller Hittorf-rør (Gr) anbringes en dob- 
beltskjærm (A A) af nysølvplader i hvilke der er udskaaret to smale 
parallele spalter (a a), som atter ved en horizontal liggende plade (B) 
er delt i en øvre og en nedre halvdel. Bag ved skjermen anbringes 
en fotografisk plade (F) indelukket i en papæske (fig. 17). Naar de 
Røntgenske straaler falder gjennem spalterne paa pladen, frembringes 
et fotografisk billede, der viser sig at være en skarp gjengivelse af 
spalterne, et bevis for, hvad vi før har seet, at straalerne forplanter 
sig retlinjet gjennem luften; men vi gaar videre: anbringer vi foran 
den fotografiske plade et prisme (P), der stilles saaledes, at den nederste 
halvdel af spalterne derved dækkes, saa viser den fotografiske plade, 
at de to spaltebilleder ikke desto mindre falder i forlængelsen af hin- 
anden, og at de Røntgenske straaler aldeles ikke brydes 
igjennem prismer af faste substanser. Dette merkelige forhold 
vil, hvis det viser sig at være absolut, adskille dem fra alle hidtil 
