108 
kjendte straaler: varmestraalerne, lyset, elektriske straaler, alle brydes 
de mere eller mindre. Imidlertid tyder visse maalinger paa, at de 
Røntgenske straaler dog maaske. .brydes,- om end overmaade lidet, ved 
gjennemgang gjennem metallerne. 
Det er en kjendt sag, at alle hidtil kjendte ,, straaler varme- 
straaler og lysstraaler t. eks., naar de træffer et andet legeme end 
det, hvori de hidtil forplantede sig, tilbagekastes fra grænsefladen, enten 
hvis legemet er blankt og glat — regelmæssigt —- „ speilende u , 
eller hvis legemet er ujevnt, uregelmæssigt, diffust. Røntgen rettede 
straks opmerksomheden mod dette punkt for X-straalernes vedkom¬ 
mende. Hans forsøg er imidlertid utilstrækkelige til at afgjøre sagen, 
ja de er endog indbyrdes modsigende, og til tro ds for, at der senere 
er anstillet en mængde undersøgelser over dette vigtige punkt, er man 
ikke paa det rene med, hvorvidt straalerne virkelig tilbagekastes. 
Røntgen mener, at en regelmæssig tilbagekastning ikke finder 
sted. Perrin har ligesaalidt kunnet paavise noget spor af refleksion 
men Battelli og Garbano saavelsom Imbert og Bertin-Sans 
tror at have paavist en art diffus refleksion som fra et ujævnt legeme. 
Spørgsmaalet er som sagt ikke paa det rene, men det sandsynligste 
er dog, at de Røntgenske straaler under kensigtsmæssige forhold kan 
tilbagekastes, om end kun i ringe grad. 
Vi har hidtil undersøgt de Røntgenske straaler med hensyn til 
de fundamentale egenskaber for alle de „straaleformer“ — hvis man 
vil bruge dette udtryk — som hidtil har været kjendte i universet, 
med den hensigt saa at sige at søge deres plads i naturen. Vi har 
ovenfor tilstrækkelig fremhævet, at de Røntgenske straaler utvilsomt 
skylder sin oprindelse til kathodestraalerne, det vil være naturligt at 
undersøge deres forhold til selve kathodestraalernes særlige egenskaber. 
En af de vigtigste af disse var, som vi saa, deres afbøining af mag¬ 
neten. Vi skal ikke opholde os ved de talrige forsøg, som er gjorte i 
denne retning. Det er os nok at vide, at de alle har givet et nega¬ 
tivt resultat. De Røntgenske straaler paavirkes aldeles ikke 
af magneter. Med rette fremhæver Røntgen dette faktum som et 
overordentlig vigtigt, som et, der uimodsigelig adskiller dem fra kathocle- 
straalerne, selv om man erindrer, hvad Lenards undersøgelser utvilsomt 
viser, at der gives flere forskjellige arter af kathodestraaler, hvis af¬ 
bøining er forskjellig. 
