112 
et tilfælde bekjendtgjort, i hvilket et uimodtageligt handyr skal have 
gjort sine unger uimodtagelige for den samme sygdom, for hvilket det 
selv var gjort uimodtageligt. Men en svale gjør ingen sommer, og 
naar ingen af de andre mænd, der har gjort lignende forsøg, nogen- 
sinde har truffet paa et sligt tilfælde, har man lov til at tvile paa 
det ene 1 tilfældes paalidelighed. 
Men herved er dog ikke spørgsmaalet endelig løst. Der staar 
endnu igjen den sort af uimodtagelighed, hvor denne beror paa cel- 
lernes evne til at spise og ødelægge mikrober; og den er endnu ikke 
undersøgt med hensyn til dette spørgsmaal, og med denne skulde man 
vente at kunne faa paalideligere svar. Man maatte her gjøre forsøg 
gjennem flere generationer af dyr og for at efterligne forholdene blandt 
menneskene indpo.de sygdomsgiften paa de muligens nogenledes uimod¬ 
tagelige unger og saa igjen lade disse frembringe unger o. s. v. Først 
med slige forsøg vilde man kunne faa en paalidelig løsning. Som 
sagen nu staar, tør man ikke erklære sig for den ene eller den anden 
lære; begge har endnu muligheden for at være sande. 
Jeg skal dernæst behandle refleksbevægelserne, som professor 
Romanes først har brugt i diskussionen om dette emne. Ved refleks- 
bevægelse forstaaes slige, der udføres uden viljens indgriben, aldeles 
uvilkaarligt og ubevidst, som f. eks. naar et sovende menneske klør 
sig der, hvor det kildres. Af slige bevægelser findes der en mængds 
hos mennesker og dyr, og det er klart nok, at slige bevægelser for¬ 
drer et temmelig sammensat maskineri for at kunne komme istand* 
Først ledningen af indtrykket gjennem en nerve til centralnervesystemet 
og saa i dette overførelse til en bevægenerve og gjennem denne til 
den eller de muskler, som bevæges. Spørgsmaalet bliver da det, om 
slige bevægelser kan antages at være opkommet ved naturligt udvalg 
eller ved gjentagelse af bevægelserne saa ofte, at de nedarves som et 
slags instinktmæssige bevægelser. For at de skulde være fremelsket 
ved naturligt udvalg, maatte de antages at have optraadt fuldt fær- 
dige med en gang, ialfald saa vidt, at de var af væsentlig betjMning 
for individets <*g artens liv, thi det naturlige udvalg holder kun paa 
eller kaster sig kun over slige eiendommeligheder, der er til fordel 
for arten i dens kamp for tilværelsen. Da rimeligvis ikke alle 
„Naturen u s læsere er fortrolige med at tænke over det naturlige ud¬ 
valg, skal jeg give et eksempel. Jeg sætter, der blandt en del græs- 
ædende dyr findes en del eksemplarer med bedre fordøielse af græs- 
