120 
paa at undersøge den nøiere. Paa bladene af vore buske træffer man 
talrige viklere (tortrix), der ruller sine paa en passende maade tegnede 
vinger ind, saaat den ligner en veritabel cylindrisk fugleskidt, og kan 
nu frank og fri hvile paa bladenes overflade, mens andre aftensommer- 
fugle opsøger bladenes underside for ikke at sees saa let. Ligeledes 
gives der talrige snudebiller (navnlig blandt den amerikanske slegt 
heilipus), som efterligner de forskjelligste sorter fugleskarn og finder 
beskyttelse under denne foragtede maske. Den ovenomtalte ornitho- 
scatoides decipiens danner tilligemed sin lille væv ligesom et agn, 
bvormed den hidlokker forskjellige andre insekter, der da let bliver 
dens bytte. I de varme lande gives der nemlig en mængde smaa 
sommerfugle (hesperider), som med forkjærlighed suger i sig friskt 
fugleskarn, og ogsaa i Tyskland gives der sommerfugle (lyæncider), 
der deler dette uæsthætiske liebhaberi. En dag kunde Forbes paa 
Java med liaanden gribe en saadan smuk sommerfugl, netop som den 
tilsyneladende boldt paa med at suge i sig fugleskarn, men han be¬ 
holdt kun vingerne mellem fingrene, thi benene syntes at klæbe fast 
til det uappetitlige underlag. Først ved at se meget nøie efter opda- 
gede han, at det formentlige fugleskarn var en paa ryggen liggende 
edderkop, som havde fanget sommerfuglen. Den lignede i virkelig- 
heden med sin væv meget skuffende udfiydte friske firben- eller fugle- 
ekskrementer, thi den overdrog en del af bladets overflade med en 
uregelmæssig formet hinde af det fineste, atlaskglinsende udseende, 
der strakte sig henimod bladets spids som en smal stribe med for- 
tykket ende. Edderkoppen lægger sig paa ryggen midt i denne uregel¬ 
mæssig formede væv, der skal forestille den nylig udfiydte skarnmasse, 
og holder sig fast i denne stilling derved, at den skyder nogle tykke 
torne paa sit forreste laar ind under hinden, krydser benene over 
brystet, og efterligner saaledes med den sorte flek paa den kvide 
bagdel og de sorte ben det mørke ophøiede midtparti i skamflekken, 
der meget naturligt med den omtalte spids synes at have flydt hen 
imod bladets spids. Et saadant lokkemiddel behøver selvsagt ikke 
vente længe paa bytte. 
Mere appetitlig var en edderkopmaske, som professor G ø 1 d i 
(1885) opdagede ved Rio de Janeiro. En dame havde overbragt ham 
