129 
maade opstaa horisontale pendellignende svingninger om ligevegtsstil- 
lingen, indtil denne efter en række saadanne svingninger er naaet igjen. 
Coulomb, som har udført en mængde forsøg over vridnings- 
elasticiteten, har fundet, at denne inden visse grænser er proportional 
med vridningsvinkelen. 
Vridningsvegten bestaar i hovedsagen altid af en fin traad eller 
streng. Til dennes nedre ende er fæstet en horisontal streng. Hos- 
staaende fig. 21 viser den vridningsvegt, Cavendish benyttede ved 
sine undersøgelser over tyngdekraften. Paa en fin metaltraad a b er 
ophængt træstaven c d, som paa sine ender bærer kuglerne x x. Lige- 
rvegtspunktet kan forandres ved hjælp af en skrue uden ende P, som 
griber ind i den med tænder forsynede skive Q, til hvis midtpunkt 
metaltraaden er fæstet. De tykke metaltraade ABCDE bærer to 
store blykugler, hver af 158 kgr.s vegt, saaledes at deres midtpunkter 
ligger i samme horisontalplan som b, og lige langt fra dette punkt 
som midtpunkterne af de smaa kugler x. Ved hjælp af en snor, som 
gaar over skiven e f kan de store kugler nærmes til eller fjernes fra de 
smaa kugler. Por at ikke luftens bevægelser skal øve nogen indfly- 
delse er hele apparatet anbragt i en tætsluttende kasse. Paa vegt- 
stangens ender er fæstet smaa skalaer, som iagttages gjennem de i 
kassens vægge indsatte luper P, og som belyses ved hjælp af en 
lampe ogj et brændglas. Vegtstangen indstilles først saaledes, at ska- 
laerne sees i de paa begge sider anbragte luper og saaledes, at linjen 
mellem de store kuglers midtpunkter staar lodret mod c d’s akse. I 
denne stilling ophæver de tiltrækninger, de store kugler udøver paa 
9 
„Naturen“ 
