134 
har ført til lignende resultater: dels 1° stigen for hver 30.1 m., dels 
1° stigen for hver 29.2 m. 
Stor opmerksomhed vakte i sin tid temperaturforholdene i bore¬ 
hullet ved Sperenberg, i nærheden af Berlin, særlig som følge af 
Carl Vogts optræden. 
Carl Vogt havde hældet til den anskuelse, at jordens indre maatta 
betragtes som en ildflydende, smeltet masse. 
I 1873 holdt „ han imidlertid en opsigtsvækkende forelæsning i 
Lyon. I denne omtalte han de temperaturiagttagelser, der var gjort 
i den artesiske brønd ved Sperenberg, en brønd af meget anseelig 
dybde, og de af Duncker anstillede beregninger for at udfinde lovene 
for varmens tiltagen mod dybet. 
I en dybde af 31.4 m. var temperaturen 13.8°, i en dybde af 
1 268 m. var temperaturen 48.1°. Middeltilveksten var altsaa 1.25 0, 
paa 47.1 m. Men, mens stigningen i de første 596 m. var 1.25 for 
hver 37.5 m., var der for de næste 627.4 m. kun 1.25° for hver 
53 m. Varmen tiltager altsaa nedad — men i stedse aftagende for¬ 
hold. Idet Vogt stolede paa disse beregningers rigtighed, spørger 
han om et saadant resultat er muligt, dersom der findes en fast varme¬ 
kilde i jordens indre. Det er jo dog noget, som strider mod al erfa¬ 
ring, at man, naar man nærmer sig en varmekilde, maa gjennemløbe 
stedse større og større afstande for at faa en stigen af temperaturen 
paa 1°. „Jeg ved meget godt u , siger Carl Vogt, „at disse negative 
slutninger støder an mod almindelig antagne theorier, men hvad skal 
vige i videnskaben, theorierne eller kjendsgjerningerne ? u 
Noget senere tog imidlertid F. Henrich endnu engang for sig 
temperaturmaalingerne for Sperenberg og paaviste, at det netop er 
kj endsgj erningerne, som ikke taler til gunst for Carl Vogt. Det, som 
maa vige, er en feilagtig theori, som Duncker har anvendt i sine 
beregninger. Duncker har nemlig taget med i sine beregninger jord- 
overfladens middeltemperatur, og denne som er afhængig af sol og 
vind med meget mere, har bragt forvirring i det hele. Først ved en 
dybde af 220 m. begynder de observationer, som man tør bygge paå f 
og tager man blot hensyn til disse, finder man, at varmen i Speren¬ 
berg tiltager jevnt med dybden 0.95° for hver 31.4 m. 
Ved at sammenholde resultaterne af alle disse forskjellige under- 
søgelser er man tilsidst blevet staaende ved en temperaturforhøielse af 
1° for hver 31.4 m. 
