138 
ude streifer den omkring, indtil den antagelig ved 3-aars alderen som 
fuldvoksen igjen kommer ind under land, men nu kun for at lege. 
Ligesom torsken søger ogsaa hysen, som ovenfor nævnt, paa et. 
vist stadium af sit liv næring og beskyttelse under maneterne. Hysen 
forlader antagelig disse, naar den er omkring 3 tommer (70—80 mm.) 
lang. Mens torskens yngel kan findes langt ude i det aabne hav, 
holder hysens sig kun inde ved land, efter hvad Sars iagttog ved 
Lofoten. 
Hin gamle fisker, som fortalte Malm, at hvitingen dannes i 
maneterne, og at disse opammer den, mens den er liden, havde for- 
saavidt ikke uret i sin paastand, som hvitingens yngel lever paa samme- 
maade som torskens og hysens. Dette forhold er allerede omtalt i den 
ældre udgave af „ Skandinaviens DiskarV Hvitingen forlader mane¬ 
terne paa et meget senere stadium end de to andre arter. Det skal 
ifølge Smitt ikke være sjelden om sommeren at se yngel af 100— 
120 mm.s længde i timevis holde sig tæt under maneten og følge 
dennes sagte fremadskridende bevægelse, hvilket synes at vise et vist. 
bekjendtskab og fortrolighed med den. Under maneten finder den 
beskyttelse og føde. Denne bestaar som torskens og hysens dels at 
mindre dyr, som har fæstnet sig i manetens lange traade, dels af 
krebsdyr, der snylter paa denne. J. 6r. 
Stenkulsrøg. 1 ) 
Vor tidsalder er i ordets egentligste forstand forbrændingens tids¬ 
alder. Overalt, hvor industriel virksomhed udfolder sig, møder vi ovne, 
der ildes med fossilt kul, faststaaende, kjørende eller svømmende, og 
alle uden ophør sender de masser af kulsyre ud i luftoceanet. Det 
kulsyrekvantum, som menneskeheden nu for tiden producerer ved for- 
brænding, enten det nu er til frembringelse af varme, kraft, lys eller 
elektricitet, er ganske umaadeligt imod før, og denne kjendsgjerning 
lægger det spørgsmaal nær, om ikke en saadan masseforbrænding af 
kul, en saadan tilførsel af kulsyre til luften vil virke forstyrrende paa 
0 Af Otto Yogel i „Prometheus“. 
