143 
hvis han ikke ønskede, at hans tro undersaatter skålde kvæles, saa 
anmodedes han indstændig om aldeles at forbyde brugen af dette for- 
pestende brændemateriale, „ stenkul* 4 kaldet/ 4 
Kongen, der anerkjendte sandheden og berettigelsen af denne 
forestilling, udstedte straks en forordning, der forbød brugen af hint 
besværlige og usunde stof. Smede, bryggere og andre industridrivende 
havde imidlertid lært fordelene ved det nye brændemateriale at kjende 
og holdt sig fremdeles i al hemmelighed til sine stenkul. Den sorte 
røg forraadte dem imidlertid bestandig. Kongen bestormedes med nye 
• bønskrifter, og den vrede monark udstedte en anden forordning, hvori 
det hed: „Alle smede, bryggere og andre skjelme, der tillader sig 
at brænde stenkul, trods forbudet, trues med høie bøder og desuden 
med fuldstændig ødelæggelse af deres ildsteder og ovne.'* 4 Befalingen 
ndførtes og der blev i denne anledning endog fuldbyrdet en henrettelse. 
I tidens løb har man naturligvis ikke haandhævet forbudet saa 
strengt, og dronning Elisabeth (1558—1603) indskrænkede sig til kun 
at forbyde brugen af stenkul, mens parlamentet var samlet, „for at 
de deputeredes sundhed ikke skulde tage skade under deres ophold i 
hovedstaden/ 4 Senere har imidlertid London gjennem parlamentet 
gjentagende gange petitioneret mod anvendelsen af New-Castle kul 
.„paa grund af den onde lugt 44 . Lige til begyndelsen af det syttende 
.aarhundrede var Londons befolkning i den grad generet af stenkulsrøg, 
at en regjeringskommision anordnede ødelæggelsen af alle stenkulsild- 
,steder og forbød fuldstændig brugen af stenkul for fremtiden. Men 
allerede i 1673 kr æ ve de s nye love mod de rygende skorstene. Trods 
alle forbud, trudsler og straffe opstilledes altid nye ovne og ildsteder 
■og stedse talrigere blev skorstenene, hvorfra den sorte røg hvirvlede 
•op, ja henimod slutningen af det 17de aarhundrede transporteredes 
aarlig omtrent 350 000 tons stenkul opover Themsen. I aarene 1773 
-og 1821 fremkom nye love om samme gjenstand. I 1843 blev det 
endog bestemt, at alle lokomotiverne skulde fortære sin egen røg. 
Kverken denne eller andre endnu senere bestemmelser havde dog den 
tilsigtige virkning. 
At ulemperne ved røgen i London ikke har aftaget, viser en be¬ 
regning af professor Chandler Roberts ifølge hvilken kulvær- 
dien af Londons røg beløber sig til omtrent 40 millioner kroner; 
hertil kommer den skade, som røgen forvolder, der kan anslaaes til 
ligesaa meget, saaat man trygt kan regne det hele tab, London aarlig 
