145 
træerne paa steder, hvor forøvrigt den blotte nnddragelse af solens lys- 
ikke vilde udelukke vegetationen; et andet symptom paa røgskade er til¬ 
stedeværelsen af et tykt let affarvende overdrag af sod paa grene og 
blade. Sodpartiklerne tager i luften samme vei som gaserne; kun 
naar de ikke saa langt og fordeler sig meget langsommere. Et tredie 
kjendemerke paa røgskade har man, naar de trær, der staar i randen 
af skoven og vendt mod røgkilden tilligemed større trær, der rager 
op over de øvrige, viser sig beskadiget, mens de indre trær har lidt 
forholdsvis mindre. 
Man har forsøgt mange hypotheser for at forklare skovenes øde- 
læggelse af stenknlsrøgen. Borggreve mener, at de i røgen værende 
giftige stoffer, fornemmelig svovlsyrling, under f u g t i g t veir, men 
ogsaa kun da, opløser sig i de paa bladene værende vanddraaber, 
drypper med disse ned paa jorden og opsuges her af træernes rødder. 
Saaledes kommer de ind i træernes saftstrøm og føres med denne til- 
bage til bladene, hvori de da udfolder sin skadelige virksomhed. Paa 
denne maade forklares meget utvungent den paafaldende ødelæggelse 
af bundvegetationen under træernes dryp. 
Med hensyn til den virkning, som stenknlsrøgen udøver paa sund¬ 
heden, har man tidligere, som rimeligt er, dannet sig meget forskjellige 
meninger. De ældre forfattere var mest store modstandere af sten- 
kulsfyringen. Saaledes siger f. eks. Johann Hiilner 1731 i „det 
sjette med al flid forbedrede oplag u af sit „Natur-, kunst-, bergverks- 
og handelsleksikon“: „De (stenkullene) giver en meget slet og cor- 
rosiv røg tra sig, der er meget farlig for bryst og lunger og er uden 
tvil aarsag til, som en vis englænder fortæller, at en trediedel af 
Londons indbyggere dør af svind- og lungesot u . 
Paa lignende maade yttrede allerede tidligere (1693) Biintingen 
sig: „Fordi englænderne blandt alle occidentens folk holder den aller- 
sletteste diæt, idet de gjør dag til nat og nat til dag, sover om 
middagen og svirer om natten . . ., fordi englænderne brænder sten- 
kul i aabne kaminer . . ., fordi der meget ofte findes giftige stenkul, 
hvis damp virker skadelig paa menneskenes sundhed . . .“ 
Grunden til, at stenknlsrøgen er skadeligere end røgen af træ 
faar vi vide af Stephen Hales. I sin i 1748 udkomne boge 
„ Statick der Grewåchse“, heder det paa side 171: „Deraf kommer 
det ogsaa, at trærøg vistnok er besværlig for lungerne, men ikke 
10 
„Naturen‘ 
