173 
bleven ufølsomme ved gjennemskjæring af den bagre laarnerve og 
stundom af den fordre ogsaa. 
8. Tilsynekomst af forskjellige sygelige tilstande af hud og haar 
i nakken og ansigtet hos dyr, hvis forældre viste de samme foran¬ 
dringer som følge af læsion af den bagre laarnerve. 
Foruden af to af Brown-Séquards tidligere assistenter, dr. Dupny 
og den afdøde prof. Westphal er disse resultater ogsaa blevet op- 
naaede af dr. Obersteiner. 
Det er nu ganske rimeligt, at disse høist merkelige resultater er 
blevet antaget som et gyldigt bevis for arv af erhvervede egenskaber. 
Weismann har forsøgt at afkræfte deres beviskraft ved at ind- 
vende, at epilepsien ikke er fremkaldt ved læsionen af nervesystemet, 
men ved indtrængen af en ukjendt mikrobe, der senere er gaaet over 
til og har inficeret ungerne. For det første vilde dette være en ganske 
usædvanlig mikrobe, der alene ved læsioner af nervesystemet trængte 
ind hos marsvinene og frembragte epilepsi, da der er gjort et utal af 
andre operationer paa marsvin, uden at de nogensinde har faaet epi¬ 
lepsi som følge deraf, for det andet er denne mikrobe dobbelt hypo- 
thetisk, da det ikke er kjendt, åt epilepsi ellers opstaar som følge at 
en mikrobes indvirkning. Endvidere har Westphal fremkaldt epilepsi 
hos marsvin ved at slaa dem i hodet med en hammer, og ogsaa denne 
epilepsi har gaaet i arv; og herved synes Weismanns antagelse af en 
mikrobe som aarsag til epilepsien, i og for sig høist usandsynlig, at 
blive aldeles umuliggjort i Westphals tilfælde. Dette in drømmer ogsaa 
Weismann, og han forsøger at forklare epilepsiens opstaaen paa anden 
maade, men synes derved ganske at glemme, at denne uden mikrober 
opstaaede epilepsi ogsaa gik i arv. 
Dernæst har Weismann indvendt, at epilepsien er opstaaet efter 
saa forskjellige indgreb i nervesystemet (læsion af rygmarven, gjen- 
nemskjæring af den bagre laarnerve) samt ved slag paa hodet. Dette 
skulde vise, at epilepsien egentlig skyldtes en vis eiendommelig tilstand 
af nervesystemet hos marsvin og ikke indgreb i en bestemt del af 
dette. Dette kan nu forsaavidt være ligegyldigt, som det ikke er 
kjendt, at marsvin nogensinde lider af epilepsi uden de nævnte ind¬ 
greb, og denne altsaa er fremkaldt og dernæst gaar i arv. Endelig 
er der intet i veien for at antage, at de nævnte forskjellige indvirk- 
ninger paa nervesystemet alle virker eller kan virke ens til at frem- 
kalde en bestemt forandring i nervesystemet, der foraarsager epilepsi;. 
