175 
Lamarck-Darwinske lære. Prof. Romanes har ogsaa gjentaget for- 
søgene og har derved dels faaet bekræftelse paa Brown-Séquards 
resultater, dels ikke; men han gjør opmerksom paa, at hans forsøg 
er for faa i tal til af dem at drage sikre resultater, og han døde, før 
han fik foreta talrige nok. Lige da han døde, fødtes to marsvin med 
hængende øielaag, der var unger af dyr, som Romanes havde operer et, 
og som i følge af operationen havde faaet hængende øielaag. 
Sluttelig skal endnu omtales, at Weismann har hævdet, at hvis 
•den Lamarck-Darwinske lære var rigtig, maatte mer.neskebørn kunne 
tale af instinkt uden at behøve at lære det, da deres forfædre har 
havt talens brug gjennem saa lange tider, at den nu maatte være 
hlevet instinktmæssig. Hertil kan først bemærkes, at tale er en saa 
■overmaade kunstig sag, at den er afhængig af en hel masse funktioner, 
hvorfor den neppe kan sidestilles med instinkternes forkoldsmæssig 
•enkle mekanik. Tale er udtryk for tanker, og skulde talen være 
instinktiv* saa maatte barnet ogsaa være født med alle de tanker, for 
hvilke den er udtryk. Fremdeles har menneskene aabenbart ikke 
hegyndt med at uddanne de sprog, der nu tales, og det maatte i til- 
fælde være at vente, at børaene vilde begynde at tale de eller det 
oprindelige sprog. Som bekjendt fortæller Herodot, at de gamle ud- 
:satte to nyfødte børn for at erfare, hvilket var det ældste sprog, idet 
•de mente, at børaene vilde b'egynde med at tale dette sprog. Dette 
kunde selvfølgelig ikke føre til noget gyldigt resultat. Imidlertid 
lader det til, at børn dog har instinktmæssigt anlæg til at tale; thi 
de lyd, der er betingelsen for artikuleret sprog, forbindelsen af en 
konsonant med en vokal, udstøder børn tilsyneladende uden at have 
lært det; det er dog vanskeligt at være sikker herpaa, da de fra 
■første stund af er omgivét af talende mennesker. Men i tilfælde er 
ialfald menneskebørn de eneste dyrebørn, der udstøder slige lyd. 
Et tilsyneladende vægtigt vidnesbyrd om erhvervede egenskabers 
medarving har Cunningham leveret. Flyndrer er som bekjendt hvide 
paa undersiden. Cunningham har gjennem længere tid udsat den hvide 
underside for lysets paavirkning og herunder har der dannet sig pig- 
mentceller eller farveceller i huden, og undersiden er blevet farvet. 
Heraf synes jo bestemt at fremgaa, at hvidheden eller mangel paa 
farve maa skyldes den omstændighed, at undersiden er unddraget 
lysets paavirkning. En tid efter udklækningen er flyndreungerne endnu 
farvede paa undersiden, og da nu Cunningham udsatte slige flyndre- 
