176 
ungers farvede underside for lysets paavirkning, affarvedes de ikke 
destomindre og blev hvide og først ved længere udsætten for lyset 
blev de igjen farvede. Heraf slutter nu Cunningham, at den hvide 
farve er en erhvervet egenskab, fordi ungerne er farvede i sin yngste 
alder og først senere bliver hvide, selv om undersiden udsættes for 
lyset, slutter han, at den erhvervede egenskab er blevet saa strængt 
arvelig, at den optræder selv under ugunstige omstændigheder. Dette 
synes mig ialfald at være et rimeligt ræsonnement, men Weismanni- 
anerne vil naturligvis sige, at farveforandringerne simpelthen skyldes 
de i kimplasmaet tilstedeværende egenskaber, og dette er en paastand, 
der hverken kan bevises eller modbevises. 
Jeg har , i denne fremstilling forsøgt at behandle spørgsmaalet. 
saa upartisk som muligt, men det tør jo dog hænde, ,at min tidligere 
og temmelig fastgroede opfatning skinner igjennem. Jeg kan heller ikke 
nægte for, at den gamle Lamarck-Darwinske anskuelse om erhvervede 
egenskabers arv synes mig den mest antagelige, men jeg haaber dog, 
at læseren af fremstillingen har faaet indtryk af, at spørgsmaalet er 
et meget indviklet og vanskeligt. I naturen vil man neppe kunne 
finde et tilfælde, der ikke tillader mere end en forklaring. Et saadant 
kan man kun vente af et forsøg, ved hvilket man bestemt kan ude- 
lukke den ene eller den anden mulighed. 
Striden om dette spørgsmaal hænger, som man vil have se et, 
nøie sammen med de i min forrige artikel behandlede arveligheds- 
theorier. Der er for tiden neppe mere strid om den lære, at alle 
levende væsener har udviklet sig, det ene for det andet i forskjellige 
rækker; striden staar derimod om grundene og betingelserne for denne 
udvikling, og i denne henseende er det, at Weismann har skabt en 
ganske ny theori, der i flere henseender staar i modsætning til 
Darwins theori, i andre derimod giver Darwins meninger en langt 
større rækkevidde, end han selv tildelte dem. 1 disse artikler er 
kun behandlet en del af Weismanns theorier; at behandle dem alle 
paa saa indskrænket plads lader sig ikke gjøre. Det her behandlede 
spørgsmaal er dog grundlaget for hele Weismanns øvrige theoretiske 
bygning, idet han gaar ud fra, at erhvervede egenskaber aldrig 
nedarves. G. Armauer Hansen. 
