185 
forat undgaa det frygtede net med dets vidt aabne døre. Heller ikke 
bekræftedes Pissots iagttagelse, at hvepsene efter et kvarters tid 
vænnede sig til det omgivende net. De vedblev tvertimod at anse 
nettet som en alvorlig hindring. 
Af alle disse’ iagttagelser uddrager professor Plateau følgende 
slutninger: 
1. Et udspændt net holder ikke de bevingede insekter ubetinget 
tilbage. 
2. I flugten opfører insekterne sig, som om de ikke kan skjelne 
nettets aabninger; de sværmer frem og tilbage foran det som foran en 
sammenhængende flade. 
3. En indtræden under direkte flugt er stedse sjelden. I det 
•overveiende flertal af tilfælde maa insektet først berøre nettet eller 
sætte sig paa det. Era dette øieblik træder det ind paa samme maade 
som ethvert dyr gjennem en indgangsaabning. 
4. Den eneste mulige forklaring af disse kjendsgjerninger maa 
bero paa en mangel ved synet med de sammensatte øine: Nettets 
traade viser sig for insektets øie som en sammenhængende flade, 
aldeles paa samme maade som de fine streger i et kobberstik for vore 
øine. Dyret tror at befinde sig foran en mere eller mindre gjennem- 
sigtig hindring, hvori det med øiet ikke formaar at opdage nogen 
aabning. 
Et bidrag til gjøgens naturhistorie. 1 ) 
Det slør, i hvilket gjøgens liv er indbyllet, har ogsaa i de sidste 
aar beskjæftiget ornithologerne, og i særdeleshed har den franske fugle- 
Eyndige X. Paspail og dr. E. Rey i Leipzig bemøiet sig med at 
opklare flere punkter vedrørende ynglepleien og de afvigende instinkter 
hos denne merkelige fugleslegt. Easpails iagttagelser kan sammen¬ 
fattes i følgende punkter: 
1. Et gjøgeegs rugetid varer omtrent ll 1 /* dage og viser altsaa 
intet abnormt. 
b Af Ernst Krause i „Prometheus“. 
