188 
fulgt af den vrede eier af redet (om det var hannen eller hunnen 
kunde ikke ■ afgjøres), indtil begge fugle var forsvundne fra iagttagernes 
«ynskreds. Det hele gjorde indtryk af, at gjøgen foranstaltede jagten 
med hensigt, forat dens hun i mellemtiden kunde faa leilighed til ufor¬ 
styrret at anbringe sit eg i redet. Den foregaaende dag var dette 
rede endnu tomt. Klokken tre om eftermiddagen, da forfølgelsen 
begyndte, indeholdt det et tornskadeeg; ved en tredie senere foretagen 
undersøgelse laa der desuden et gjøgeeg. 
Som et nyt bevis til støtte for den paastand, at gjøgen først 
lægger sit eg paa jorden for derpaa at bringe det op i det udvalgte 
rede, beretter dr. Key om et tilfælde, hvor et gjøgeeg v^r fundet til- 
smudset med rød jord lig den, som fandtes i redets umiddelbare 
nærhed. 
Med hensyn til den meget omtalte kjendsgjerning, at de i for¬ 
skjellige fuglereder fundne gjøgeeg indbyrdes viser stor forskjellighed 
i farve og tegning, som i almindelighed harmonerer med vedkommende 
pleieforældres eg, saa paapeger dr. Key, at pleiefuglenes eg ogsaa 
varierer sterkt i farve og tegning. Saaledes viser da ogsaa gjøgeeg, 
der tages ud af den rødryggede tornskades rede, en vidtgaaende for¬ 
skjellighed i farven, men som dog ikke er større end forskjellen mel- 
lem tornskadeeggene indbyrdes. Paa den anden side frembyder 
gjøgeeg fra gjærdesmuttens rede en stor ensformighed i farven, hvilket 
ogsaa er tilfældet med gjærdesmuttens egne eg. Som forklaring af 
denne kjendsgjerning har man paastaaet, at farvevariationerne maatte 
tilskrives den forskjelligartede føde, hvormed disse dyr blev fodret. 
Hvad tornskaden augaar, saa er vel diæten temmelig blandet men kan 
dog vel ikke være saa forskjellig fra gjærdesmuttens. Man har videre 
antaget, at de eglæggende gjøgehunner med hensigt altid lægger sine 
■eg i de fuglearters reder, som har været deres eget hjem engang. 
Deraf skal det da komme, at hver art pleiefugle ligesom opdrager en 
■særskilt gjøgerace, hvis eg senere er meget forskjellige fra hinanden, 
dersom pleieforældrene har opfostret dem med meget forskjelligartet 
næring men derimod ser ens nd, dersom næringen ikke varierer meget. 
Denne theori er dog langt fra at være fuldstændig begrundet, men 
det er i ethvert fald et fremskridt fra den gamle opfatning, at gjøgen 
vilkaarlig kan lægge eg af hvilkensomhelst farve, ligesom en tasken- 
spiller, der helder forskjellige vinsorter ud af samme flaske. 
