195 
Efterhaanden blev fordringerne til penséerne i England mere og 
mere bestemte — efterbvert som dyrkningen blev mere og mere en 
modesag. En af de vigtigste betingelser for en vakker pensé blev en 
.saa idealt cirkelrund krone som muligt (se afbildn. fig. 30). Der dan¬ 
nedes tilslut hele selskaber, hvis eneste formaal var dyrkningen af 
disse plastiske, farverige blomster. Der opstilledes bestemte, nøiagtige 
fordringer, som en blomst skulde opfylde for at kaldes vakker eller 
for at præmieres, og der afholdtes aarlige udstillinger, hvor der ud- 
deltes præmier <af ikke ubetydelig værdi for de mest eksemplariske 
!Fig. 30. „Lord Durham“. J. Burley, 1839. 
blomster. Et saadant selskab: Scottish Pansy Society har 
bestaaet fra 1845 til vore dage. 
Enhver., der har seet et bed af stedmorsblomster, ved, at det 
repræsenterer alle farver fra rødt til violet. Den eneste, som mangler, 
er den grønne, der ellers er saa karakteristisk for plantedele. Ellers 
finder man alle farver og alle farvenuancer. Men fælles for alle violer 
er den gule farve i øiet eller honningflekken, som man finder paa 
det nederste kronblad lige ved indgangen til sporen, hvor kjønsorga- 
nerne er indesluttet. Denne flek og striberne paa de tre nederste 
kronblade, der peger hen mod sporens aabning (honningstriberne) 
tjener som bekjendt til veiledning for de insekter, der bestøver blom- 
.sterne og derved indleder befrugtningen. Denne gule flek (honning- 
