237 
russiske oljeregion har en betydning, som er aldeles uberegnelig. Dem 
har virket omdannende og befordrende paa hele det store russiske 
riges industri, handel og samfærdsel. 
Endnu skal tilføies, at der ogsaa i Sydamerika, Afrika og Indien 
er aabnet og stadig paany aabnes oljeregioner. I forrige aar opda- 
gedes der saaledes paa de store Sundaøer et oljedistrik, om hvilket, 
man tror, at det i storartethed maaske vil kunne konkurrere med de 
amerikanske og kaukasiske. 
Følgende tabel giver os et begreb om oljeproduktionen i de for¬ 
skjellige lande: 
1878 1889 
Forenede stater. 15 400 000 35 163 513 barrels.. 
Canada. 312 000 250 000 — 
Rusland. 2 304 000 21 050 000 — 
'Østerrig;—Ungarn. 188 000 600 000 — 
Rumænien .. 200 000 530 000 — 
Tyskland. 6 000 51 000 — 
18 410 000 57 644 513 barrels.. 
Som man ser, har produktionen hovedsagelig paa grund af dem 
russiske oljeindustris opblomstring i 11 aar tredoblet sig. 
Med hensyn til jordoljens forekomst i jordlagene og dens oprin- 
deise, saa har naturligvis geologerne meget tidlig forelagt sig det: 
spørgsmaal. Spørgsmaalet om, i hvilke lag jordoljen egentlig optræder,. 
har vist sig overordentlig vanskelig at besvare. For det første findes. 
jordoljen ofte i lag, hvori den oprindelig ikke er opstaaet, men hvor 
den senere er opmagasineret, og hertil kommer, at jordoljen for det. 
meste paatræffes i dyb, hvor endnu ingen menneskelig fod er naaet.. 
Saaledes har f. eks. de af mig besøgte borehuller i det saakaldte nye^ 
oljedistrikt i Pennsylvanien en dybde af 2 300—2 500 fod. Man kam 
derfor ikke forundre sig over, at mange geologer har paastaaet, at 
jordoljen er dannet i det allerældste grundfjeld. I den nyere tid er 
dog denne mening forladt. Man har talrige beviser for, at det lag,_ 
hvorfra den pennsylvanske jordolje stammer, er en sedimentær bergart,, 
det vil sige er afleiret under vand, uden at man dog med sikkerhed. 
kan afgjøre, hvilken formation den tilhører. 
