252 
Naar de fjernedes fra begge ører, saa udførte duerne de vildeste bevæ¬ 
gelser. De gjorde knldbøtter bagover og fremover, faldt paa siden, 
.snublede ved hvert skridt, kunde ikke mere fly ve o. s. v. kort sagt 
de havde, som Goltz udtydede det, tabt enhver sans for lige- 
vegten. Dette foranledigede ham til den antagelse, at ørets buegange 
var organet for en særskilt sans, ligevegtsansen, som skulde eksi¬ 
stere ligesaa selvstændig som f. eks. synsansen og høresansen. Er de 
halvcirkelformede kanaler uskadte, saa underretter de os. om enhver 
af hovedets bevægelser, idet den indvendige vædskes tryk, som følge 
-af bevægelsen, paavirker ampullenerverne og frembringer „ligevegts- 
fornemmelser a . 
Goltz ? s theori vakte uhyre opsigt, en nj^ sans, hvorom ingen havde 
havt anelse, var opdaget. Eksperimenterne gjentoges og varieredes i 
det uendelige; tusener af duer, hundreder af froske, kaniner, talrige 
hunde, katte, haifiske o. s. v. maatte bløde i videnskabens tjeneste. 
Era modstandernes side blev der' indvendt, at ved kanaloperationer 
maatte nødvendigvis ogsaa hjernen beskadiges, og at dette kunde være 
aarsagen til de besynderlige bevægelser. Saa opfandt man finere 
anethoder. Man indvirkede kemisk, elektrisk, mekanisk paa kanalerne, 
uden at beskadige dem, og altid var resultatet det samme. De fæno- 
:mener, som iagttoges, kan sammenfattes i følgende: ved ødelæggelse 
af enkelte kanaler pendelformede bevægelser af hovedet frem og 
tilbage i den saarede kanals plan, eller ved dyr med mindre bevæge- 
ligt hoved de heftigste bevægelser af øinene i dette plan, ofte ogsaa 
livlige dreininger af dyret om sig selv i samme plan. Blev alle kana¬ 
ler borttagne paa den ene side, bevægede dyret sig paa en fuldstændig 
usymmetrisk maade, indtog altid en skjæv stilling, løb i skjæve ring- 
formede baner. Ved fjernelse af kanalerne paa begge sider blev 
dyret fuldstændig disorienteret, foretog forstyrrede bevægelser i alle 
retninger, og efter kort tid indtraadte antipathi mod bevægelser over- 
hovedet. 
En meget interessant udvidelse af anskuelserne over disse ting 
var det, da det lykkedes at indordne nogle andre ganske forskjellig¬ 
artede fænomener under det samme synspunkt, nemlig svindelsymp- 
t om erne. Det viste sig, at der hos dyr under omdreiningssvimmelhed 
kunde fremkaldes aldeles lignende fænomener, som naar de opereredes 
paa ovennævnte maade. Blev friske dyr paa en dreieskive sat i rote¬ 
rende bevægelse, saa indtog de en skjæv stilling, bevægede sine øine 
