261 
altfor let blive gjentagelse af, hvad der er sagt og skrevet hele landet 
over under den stormende festjubel, der har ledsaget ekspeditionen 
under dens reise langs hele landets kyst. 
Et ord vil vi dog sige tilslut. Private mænd, men især det 
norske storting, fortjener stor tak for den støtte, de ydede 
ekspeditionen. Det var under adskillig tvil tinget i sin tid gik 
med paa den ikke ganske ubetydelige bevilgning til dette formaai. 
Og denne tvil kunde være forklarlig nok: det var selvfølgelig ikke en 
saa „ sikker u anvendelse af statens penge at sende en mand til nord¬ 
polen, som at bygge veie for dem. De usagkyndige mænd, som et 
storting i slige spørgsmaal altid maa bestaa af, og som selvfølgelig 
ikke kunde bedømme hverken planens godhed eller værdien af de 
i bedste tilfælde opnaaelige resultater, de kunde med grund være noget 
tvilsomme ligeoverfor en saadan bevilgning. De maa med nødvendighed 
altid føle sig i usikkert farvand, hvor det gjælder videnskabelige for¬ 
maai, hvis resultater og udbytte aldrig kan ligge i dagen paa den 
maade, som resultaterne af bevilgninger til den almindelige statshus¬ 
holdning. 
Nu føler jeg mig sikker paa, at alle som en i det norske stor¬ 
ting glæder sig over, at staten dengang traadte støttende til, at de 
alle tænker med en vis skræk paa muligheden af, at den norske stat 
dengang havde sagt nei (som komiteen foreslog), og at denne ekspedi- 
tion var bleven udført for fremmed regning. 
Men lad saa dette være et varsko til tinget om, at ogsaa de 
penge, der anvendes til videnskabelige formaai, er vel anvendte, selv 
om kanske formaalet ser fjernt og uopnaaeligt ud for lægfolks øine — 
selv om ikke hver mand i tinget kan regne ud paa sine ti fingre, 
hvad man vil faa igjen i klingende mynt for de udlagte penge. 
Der har før været stængt for videnskabeligt arbeide i vort land. 
De smaa midler og de manglende bevilgninger har kuet mangen en 
mand, som kanske havde evnen i sig til paa andre felter at vise veien 
ligesaa godt og ligesaa sikkert som Nansen i nordpolens ismarker. 
Naar kravene stilles, naar maalene, der søges naaede, kanske 
ligger høiere end den horizont, tingets mænd ifølge hele sin fortid og 
stilling kan naa op til — lad det da mindes i tingets sal, at havde 
man — efter komiteens indstilling — nægtet bevilgning til den norske 
nordpolsekspedition, da havde man angret det dybt. Lad nordpols- 
ekspeditionens videnskabelige triumfer, som spreder ære over det norske 
