266 
polarhav, som mange antog, har Nansen fun det; et meget dybt hav 
paa indtil 3 800 m. og dette dybe hav indeholder i sin store masse, 
naar de øverste 200 m. undtages, vand, som i polaregnene maa regnes 
for temmelig varmt, nemlig vand paa 0 til 1 / 2 ° over frysepunktet. 
Af megen interesse for geologerne er den oplysning, at der paa 
Sibiriens kyster forekommer moræner, skurestriber og andre merker 
efter en istid i fordums tid. Man har nemlig ment, at hele Sibiriens 
lavland, uagtet den nordlige beliggenhed, ikke havde været oversvøm¬ 
met af isbræer saaledes som Nordeuropa, og nogle har anvendt dette 
til forklaring af istidens oprindelse, idet de har sagt, at denne skyldtes 
en anden beliggenhed af polen end den nuværende. Skandinavien 
skulde under istiden have ligget længere nord og Sibirien længere syd. 
Dette bliver det efter Nansens opdagelse vanskeligere at holde paa; 
men forresten er Sibirien saapas godt kjendt, at man endnu ikke for 
landets vedkommende i dets helhed kan antage en istid, om end altsaa 
en saadan nu er paavist for det nordligste. 
Ekspeditionen var udrustet med fortræffelige magnetiske og 
meteorologiske instrumenter, og iagttagerne var vel opøvede i at bruge 
dem; den bringer derfor hjem særdeles værdifulde iagttagelsesrækker; 
disse maa imidlertid bearbeides i forbindelse med samtidige iagttagelser 
andetstedsfra, og de endelige resultater af dem vil først kunne komme 
frem senere. 
Ekspeditionen har endvidere skaffet værdifulde oplysninger om det 
arktiske dyreliv, om nordlys, om hygienen under nordlige bredder m. m. 
I en sum: vi norske glæder os over Nansen, som paa engang er 
tre sjeldne ting: en begavet videnskabsmand, en energisk karakter, 
en harmonisk udviklet idrætsmand; og saa har han nok engang bragt 
os til at sande det gamle ord, som vi i vort hjerte liker saa godt: 
lykken staar den kjække bi. Hans Reusch. 
