269 
Den 29de marts havde vi bare naaet 85° BO'. Vi blev tydeligvis 
drevet syd med sterk fart. Isen var i bevægelse; der var skruning 
paa alle kanter. 
Et evindeligt slid 'at bryde os vei og fragte kjelkerne over de 
høit optaarnede isrygge! 
Den 4de april var vi paa 86° 3' nordlig bredde; vi haabede paa 
bedre is, men den blev stadig værre, og den 7de april blev den saa 
ujevn, at jeg fandt det utilraadelig at fortsætte længere mod nord. 
Vor bredde var da 86° 14'. 
Vi gik en skitur længere nordover, men øinede ingen rimelig 
fremkomst, bare optaarnet is som stivnet brænding til horisonten. 
Temperaturen holdt sig hele tiden lav; i 3 uger omkring 40°. Med 
vind følte vi det ofte bitterlig koldt i vore gode, men for lette uld- 
dragter. 
Eor at spare vegt havde vi efterladt vore pelser. 
Minimum i marts var 45°, maksimum 24°, minimum i april 38°' 
maksimum 20° kulde. 
Ingen antydning til land saaes, isen syntes at drive for vinden 
uhindret af land i mange miles afstand. 
Den 8de april sattes kurs mod Eranz Josefs land. 
Den 12te april stansede urene. Da dagsmarschen vårede for 
længe, var vi derfor efter den.tid usikker paa vor længde; men haa¬ 
bede, at bestikket var nogenlunde rigtigt. Sydover tiltog raakerne og 
sinkede fremkomsten, mens provianten minkede, og hundene slagtedes 
ned en for en for at føde de andre. Hunderationerne minkedes til 
det mindst mulige, og hundene blev snart sørgelig udslidte. 
I juni blev raakene slemme, dertil føret elendigt; hunde, ski og 
kjælkemeier gik gjennem skaren dybt i den vaade sne, hundenes antal 
minkede stadig, fremkomst var næsten umulig; men vi havde intet 
valg og sled os frem, mens menneske- og hunderationer nedsattes til 
et minimum. 
Vi ventede stadig at faa land i sigte, men forgjæves. Sidste. 
mai var vi paa 82° 21' nordlig bredde, den 4de juni paa 82° 18', 
15de juni var vi drevet nordvest paa 82° 26'; men som jeg trodde 
paa kap Eligelys længdegrad, øined vi fremdeles intet land, hvilket, 
blev mere og mere gaadefuldt, og føret blev værre. 
Vi skjød endelig 22de juni en storkob og besluttede at vente, til 
sneen var bortsmeltet, mens vi levede paa sælkjød; vi skjød ogsaa 3 
bjørne. Vi havde 2 hunde tilbage, som blev godt foret med kjød. 
Den 23de juli drog vi videre og fik endelig 24de juli ukjendt 
land isigte; vi var da paa omtrent 82° nordlig bredde. Isen var 
overalt opbrudt i smaa flag, raakerne imellem fyldte af isklumper og 
issørpe, hvori fremkomst i kajakerne var umulig. Vi maatte balancere 
os frem fra isklump til isklump med meget slid; vi naaede først land 
6te august paa 81° 38' nordlig bredde og omtrent 63° østlig længde 
tre helt suedækte øer, som jeg kaldte Hvittenland. 
Vi holdt vestover i aabent vand langs disse, opdagede 12te august 
et udstrakt land fra sydost til nordost, forstod ikke det hele, trodde 
at være paa Austria Sunds længde, men fandt ingen overensstemmelse 
