271 
„Fram u paa 84° 50 / nordlig bredde og 73° øst. Yi observerede paa 
denne tid megen skruning, men den naaede ikke skibet. 
Efter denne tid satte det ind med sydvestlige og vestlige vinde, 
som udover sommeren satte „Fram u tilbage øst og nordover. Eørst 
i oktober begyndte atter den gunstige drift, og den blev udover 
høsten og vinteren bedre end nogensinde. Særlig var den god i 
januar og den første del af februar 1896. 
Den 16de oktober 1895 var „Fram u paa sin høieste observerede 
bredde nemlig 85° 57' og 66° øst. I midten af februar var vi paa 
84° 20' og 24° ost, men her laa „Fram“ omtrent stille til mai, da 
vi atter begyndte at drive sydover, indtil vi den 19de juli var paa 
83° 14' og 14° øst. Her sprængte vi „Fram u løs af isen og begyndte 
at forcere os frem. Under hele denne drift var „Fram“ udsat for 
hyppige og voldsomme skruninger, hvoraf dog ingen var saa ondartede 
som de ved nytaarstid, før Nansen reiste. 
Den første tid efter Nansens afreise anvendtes til bortkjøring af 
den opskrubde masse, som ved den leilighed var reist mod „Fram u s 
side. Netop som den sidste rest af denne i slutningen af marts var 
bortbragt, revnede isen paa kryds og tvers rundt skibet, og der dan¬ 
nedes en raak, som passserede „Fram“ faa fod fra skibets agterende. 
Snart begyndte sterke skruninger i denne raak, og isen splittedes 
helt op, saa „Fram“ en stund i slutten af juli laa omtrent i aabent 
vand og et mineskud var tilstrækkeligt til at befri skibet helt. Da 
dette gik, rausede „Fram u fra isen ud i våndet med dundrende larm 
som en skude, der gaar af stabelen, under mandskabets jublende 
hurraraab. 
Efter at „Fram“ ved varpning og sagning var bragt i sikker 
havn, frøs den atter fast i august. 
Isskruningen var dette aar ikke af megen betydning sammenlignet 
med, hvad den var denne sidste sommer. 
Under en uges tid nu i juni, da der netop var springflod, var 
„Fram“ stadig udsat for voldsomme skruninger, frembragt ved de 
skiftende tidevandstrømme. Den blev da regelmæssig en eller to 
gange i døgnet løftet en eller halvanden mandshøide, saa bunden saaes 
over isen. 
„Fram“ viste sig ogsaa herunder som den overlegne isskude. 
Den hævede sig, uden at en lyd hørtes indenbords i tømmer eller 
træ verk. 
Ingen ombord vækkedes af skruningen, selv da den var paa det 
voldsomste, og vi vaagnede om morgenen uden ide om, hvad der 
havde passeret om natten. Først naar vi kom paa dæk bemerkede 
vi, hvor høit skuden var hævet ovér isen. 
Temperaturen i luften holdt sig jevn under vor reise og var ikke 
lavere end den første vinter. 
Dybden holdt sig under driften sa^a omtrent paa det samme, som 
vi havde, før Nansen reiste, nemlig 1 800—1 900 favne (3 50*0—3 700 
meter). 
Vandtemperaturen holdt sig ogsaa temmelig uforandret; men det 
varme lag af Golfstrømmen blev lidt mægtigere vestover. 
