276 
29 kilometer. Naar talen er om kommunikationsmidler, kan i forbi- 
gaaende tilføies, at denne store flade ø endogsaa er nden banede kjøre- 
veie og forsaavidt næsten en merkværdighed i nntiden. 
Efterat have opholdt os ved juraformationen, skal vi tage Andøens 
nyere afleiringer i betragtning. Istidens historie er ikke klar. Egent¬ 
lige skuringsmerker er ikke fremfundne; men det lavereliggende fjeld 
viser dog gjennemgaaende den slags tilrunding, der fremkaldes afisbræer, 
og lidt morænegrus stikker no gle steder frem i lavlandet, navnlig ind- 
ved fjeldsiderne; de høiere fjelde fremviser tildels saadanne spidse 
former, der er kjendte fra Lofoten og andre Nordlandsegne, og som 
ikke kan være fremkomne under isbræer. Indlandsisen, der i det indre 
og i Norges sydligere egne f. eks. omkring Kristianiafj orden har været 
et sammenhængende, alt skjulende dække, har, merkelig nok, her i 
den arktiske zone kun sendt ud tunger, der har fulgt inclsænkningerne 
i terrænet. Kysten maa i istiden have seet ud som Grønlands øst¬ 
kyst nu, en nøgen fjeldrække, pletvis dækket af evig sne og is og bag 
denne kystrand en høi hvælving af indlandsis udsendende sine bræ- 
tunger. 
Andøens lavland viser fuldt op af vidnesbyrd om, at landet har 
ligget lavere end nu. Øen har antagelig været sænket indtil omtrent 
50 m. dybere; strandsand og strandgrus med ruhestene har stor ud- 
bredelse, og kilometer efter kilometer kan man gaa langs efter strand- 
volde, som bølgerne engang har opkastet, men som nu er hævede 
op paa det tørre. Disse strandvolde er meget velkomne for vandreren, 
da de er gode at gaa paa. Eornemlig strækker de sig langs hav- 
kanten; men størst pris sætter man paa dem, som man kan træffe længer 
inde i landet; thi her er det svært myret, ja, naar man undtager en 
langs kysten gaaende brem, der kan være fra nogle faa meter til omtrent 
1 kilometer bred, og nogle strækninger indved fjeldene, er lavlandet 
dækket af en saa godt som sammenhængende myr. Jeg antager, at 
man kan vandre omtrent uafbrudt over myr fra syd mod nord næsten 
40 kilometer. (Den sydligste del af denne strækning kjender jeg dog 
ikke af selvsyn.) Bredden kan for den største strækning langs øst¬ 
kysten anslaaes til omtrent 3 kilometer, men naar op til 10 (ved 
Dverberg kirke). Mage til myr har man neppe andetsteds i landet. 
Dybden af myren er ikke, saavidt man ved, nogetsteds særdeles bety¬ 
delig, men myrdækket er jevnt tykt, 2 til 3 meters tykkelse er meget 
almindelig, og der skal være maalt indtil 7 meter. Torven er for 
