279 
forklarer forholdet. Tallene svarer paa begge til hverandre. Man 
tænke sig staaende ved X, første figur, og seende omtrent i den 
retning, som pilen viser, saa faar man det andet billede. Mosen dan¬ 
ner først en liden tue; i den stanser derpaa veksten i midten, men 
vedbliver paa randen. Tuen faar da udseende som en liden miniatur- 
vulkan med sit krater (se 3 paa fig. 57); siden udvides den til at 
danne en ring; veksten kan derpaa ophøre i et parti af denne, og 
der fremkommer en halvring (se frem¬ 
deles hg. 57). Har veksten vedblevet 
gjennem lang tid, gaar here ring- 
stykker sammen til bugtede rygger, 
der kanske tilslut igjen opløser sig i 
enkelte tuer. Paa det afbildede sted 
var ringvoldene 1 / 2 til 1 meter brede 
og 30—40 cm. høie. Mellemrummene 
var sort myrjord med en smule halv- 
græs og enkelte smaa mostuer. Dam¬ 
menes dannelse kan jeg tænke mig fore- 
gaaet paa den maade, at myrenes til¬ 
vekst sker ved denne eiendommelige 
ringformige tuedannelse; er tuerne 
blevne saa høie, at de til stadighed 
holder vand i forsænkningerne, ophører 
mosdannelsen aldeles der, mens om- 
givelserne fremdeles tiltager i høide. 
Medvirkende ved denne proces er maa- 
ske, at det vindige klima, hvorved 
vandets overhade hyppig sættes i be- 
vægelse, hindrer mosen fra at vokse 
som et dække udover våndet, saaledes 
som saa almindelig er tilfældet i skov- ' «8; 56 ‘ A ' Tversnit af en dam 
i mosemyr. B. Kartskisse visende 
tjern. en sære g en voksemaade for mosen 
Yngre end hovedmassen af And- paa en myr. 
øens torv er en slags dannelser af 
menneskehænder, som jeg vil omtale tilslut, nemlig en art kjøkkenmød- 
dinger af temmelig ny datum. Paa mange gaarde hndes der en eller et par 
hauge, der rager op af den hade mark. Der staar gjerne huse paa dem, 
saaledes som sees paa hg. 58. Dverbergs gamle prestegaard, der blev 
