285 
Saasnart professor Sorauer havde erfaret den farlige natnr af det. 
i Ungarn opdagede onde, rettede han trods den fremskredne aarstid 
spørgsmaal til de forskjellige dele af Tyskland. De indløbne medde¬ 
lelser aabenbarede den overraskende kjendsgjernirig, at den i Ungarn 
i 18.9 5 opdagede potetessygdom havde grasseret sa a. 
vel i Nord- som i Sydtyskland (i Brandenburg, S c h 1 e- 
sien, ved Rhinen og i Bayern). Det ser altsaa ud, som om 
denne plage har raset i Tyskland i aarevis, men hidtil ganske er 
overseet. Den anrettede skade har man da enten givet tørken eller 
den almindelige potetessygdom (phytopbtora infestans) skylden for. 
,.Men det kan nu neppe betvivles, u skriver professor Sorauer, 
„og de i Ungarn af professor Saj6 gjorte iagttagelser taler derfor, at 
soppen ogsaa i Europa vil faa den samme skjæbnesvangre betydning 
som den har for den amerikanske poteteskultur. u 
Nu maa endnu bemerkes, at denne sop ikke blot angriber poteter, 
men ogsaa tomaten ( lycopershim esculeutum). Hos professor Saja 
var det neppe muligt i de sidste aar at faa fuldmodne tomater, og 
det rige frugtanlæg gik paa grund af bladenes hendøen fuldstændig 
til grunde. 
Dr. Sorauer foreslaar at kalde den nylig opdagede sygdom for 
„tørflek-sygen u (Durrflecken-Krankheit), fordi de ydre symptomer for 
det blotte øie kun viser sig som tørre flekker, der bliver brune. 
Omendskjønt soppen ikke angriber knolderne, er den alligevel 
yderst farlig, fordi smitten kan optræde meget tidlig, til en tid, hvor 
potetesknollerne endnu neppe er saa store som en nød. Og naar 
løvet gaar tilgrunde, saa er naturligvis enhver videre vekst udelukket. 
Som en lykke i ulykken kan berettes, at early blight eller „tør- 
flek-sygen u , efter hvad man i Amerika har bragt i erfaring, med held 
kan bekjæmpes ved kobbersaltopløsninger, der ogsaa er aovendt mod 
vinstokkens saakaldte falske meldug. Ogsaa her maa man besprøite 
planterne flere gange, og den første behandling maa begynde tidlig 
omtrent i midten af mai. 
Skorpionernes gift. 1 ) C. Phisalix ogHenri deVarigny 
i Paris har anstillet en række nye og interessante forsøg over giftig- 
heden af en af de større skorpioner ( buthus australis) i Algier og 
Tunis. Resultaterne af disse forsøg tør man vistnok ikke almindelig- 
gjøre, da de forskjellige arters gift sandsynligvis adskiller sig fra hver¬ 
andre saavel i styrke som i virkemaade. Skorpionernes gift findes 
som bekjendt i en kjertel i enden af halen, og udtømmes gjennem 
giftbrodden i halens spids. Eorat erholde giften i ren tilstand gik 
man hidtil frem paa en meget ufuldkommen maade, idet man dels lod 
dyrene stikke og derpaa samlede giften fra det dannede saar, dels 
udtrak hele giftkjertelen med vand eller endog anvendte den . i tørret 
tilstand i fysiologiske forsøg. Denne ufuldkomne maade at samle 
giften paa umuliggjorde enhver sikker bestemmelse af giftigheden ud- 
trykt ved tal. 
0 Af E. K. i ,,Prometheus ;£ . 
