304 
trukket med det fotografiske skikt. Der er intet bekjendt angaaende 
de konstruktive detailler ved Edisons apparat, men kinetoskopet maa 
vel for saa vidt betegnes som et ufuldkomnere apparat, som man for 
at iagttage den fremstillede begivenhed maatte se ind i et apparat, 
hvori billederne viste sig i en meget ringe maalestok og desuden med 
en ubehagelig skjælvende bevægelse. 
Lige overfor dette betyder kinematografen et ganske overordent- 
ligt fremskridt. Den projicerer billederne i legemsstørrelse paa en 
skjærm og gjør dem saaledes synlige for et stort antal tilskuere, der 
saaledes forbliver i aandelig forbindelse med hverandre, opfatter ind- 
trykkene samtidig og kan udveksle sine meninger derom. 
Kinematografens konstruktion er overordentlig smuk. Det samme 
apparat benyttes saavel til billedernes optagelse som til deres projek- 
tion paa skjærmen. Heri ligger der en garanti for, at der ved bille¬ 
dernes fremføring ikke opstaar feil ved en uensartet virkningsmaade 
af to forskjellige apparater. Kinematografen er saaledes in drettet, at 
der paa en baandformet, bøielig plade optages 15 fotografier i sekundet. 
For paa denne maade at optage en begivenhed, der varer et minut,. 
maa der altsaa optages ikke mindre end 900 billeder. Skal instru¬ 
mentet fungere som projektionsapparat, kastes billederne klart belyst 
p^.a skjærmen i akkurat den samme tid, som der udfordredes til deres, 
optagelse.. Paa grund af øiets bekjendte evne til at bevare lysindtryk, 
en eiendommelighed, som ofte har været udnyttet til at frembringe 
alle , slags optiske bedrag, vil disse for øiet raskt vekslende billeder 
forene sig til en sammenhængende kontinuerlig bevægelse. Man 
ser f. eks. en jernbanestation; en del reisende venter paa toget. 
Pludselig kommer der bevægelse i billedet, de reisende bevæger sig,, 
og nye kommer ud af stationsbygningens døre. Langt borte kommer 
toget, det kjører raskt frem, holder stille, konduktøren aabner dørene, 
reisende stiger ud og ind, overgiver sin bagage til de ventende tjenere, 
toget sætter sig atter i bevægelse, stationen tømmes, og forestillingen 
er forbi. Saadanne scener har apparatets opfinder optaget i stor 
mængde og fremført med ligetil forbløffende naturtrohed. I den grad 
overraskende virker det, at man i høi grad forbauses, naar man lærer 
apparatets konstruktion at kjende, over at et saa simpelt instrument 
kan yde noget saa overordentligt. Det er netop i denne simple bygning, 
apparatets betydning ligger, og man har grund til at haabe, at kine- 
