316 
sagen til dette besynderlige fænomen maa være den ganske tynde 
hinde af lerjord, der danner sig paa overdåden af traaden. Indenfor 
dette hylster holder det smeltede metal sig formodentlig paa grnnd af 
sin ringe vegt uden, som man skulde vente, at flyde sammen til en 
draabe. Man kan endog sende en elektrisk strøm gjennem traaden og 
udføre alleslags forsøg med den over den gjensidige tiltrækning og 
frastødning mellem elektriske strømledninger eller undersøge deres for¬ 
hold over for en magnet. Herved viser det sig endog, at traaden er 
tøielig, og at den uden at briste kan dreies om sig selv. B. 
Kuglelyn. Kuglelynene vedbliver endnu altid at være en gaade 
for fysikerne, hvorvel det lykkedes den afdøde franske fysiker P 1 a n t é 
at frembringe kunstige kuglelyn i mindre skala. Por kort tid siden 
har nu It i g h i i Bologna fremstillet kunstige kuglelyn, der ligner de 
naturlige deri, at de under sin langsomme bevægelse bekvemt kan 
følges med øiet og endog kan fotograferes. Til deres fremstilling ud- 
krævedes en strømledning med en indskudt sterk modstand, der frem- 
bragtes ved at indskyde en søile med destilleret vand i ledningerne. 
Et sterkt batteri af leydenerflasker leverede funkerne. Lynene frem- 
bragtes i luftfortyndet rum i en kondensator med meget stor kapacitet. 
Eunkerne gaar i det luftfortyndede rum over i runde flammer, hvis 
hevægelse er desto langsommere, jo større kondensatorens kapacitet er. 
B. 
Blodvarme og verdensudvikling. Quinton har den 13de 
april d. a. forelagt pariserakademiet et arbeide over dyrenes blodvarme. 
De saakaldte koldblodige, eller rigtigere vekselvarme dyr (fordi blodets 
temperatur retter sig efter omgivelserne) stammer fra en tid, i hvilken 
temperaturen paa jordens overflade var høiere end nu, formodentlig 
som følge dels af jordskorpens ufuldkomne afkjøling og dels i endnu 
høiere grad af en sterkere udstraaling fra solen, som den gang sand- 
synligvis var meget større end nu og bestraalede jorden længer og i 
større udstrækning. Efterhaanden som af kjølingen skred frem, og 
livsbetingelserne forandrede sig, maatte dyrene følge med og skaffe 
sig en egen varmeudvikling, hvorved en indre fysiologisk varme afløste 
•den ydre fysiske. I virkeligheden stemmer tidspunktet for de for¬ 
skjellige dyreklassers optræden paa jorden godt hermed. De senest 
udviklede pattedyr og fugle besidder egen blodvarme, mens fiske, 
amfibier og krybdyr som ældre dyrefamiljer mangler denne. Man maa 
navnlig lægge merke til, at de ældste pattedyr, nemlig snabeldyrene, 
der staar temmelig nær krybdyrene, besidder en blodvarme, der er 
betydelig ringere end de høiere pattedyrs. Miklucho Maclay har 
ved direkte maalinger konstateret en blodtemperatur hos snabeldyrene 
af 25 grader, mens denne hos høiere pattedyr stiger til 36—38 grader, 
hos fuglene endog til 42 grader. B. 
Mammuten i Alaska. Det er bekjendt nok, at mammuten i 
sin tid overskred Beringsstrædet, hvor før i tiden Asien ved en landbro 
