345 
•og Boussignault henfører derfor jordskjælvene til indstyrtning eller 
:synken af hele fjeldpårtier. 
G. H. Otto Volger stiller sig i sit store og vigtige arbeide 
„Untersuchungen iiber das Phænomen der Erdbeben in der Schweiz u 
helt paa indstyrtningstheoriens side. I tredie bind af ovennævnte 
verk underkaster han den vulkanske og plutonske theori en tildels 
meget skarp kritik. Den plutonske theori havde, ifølge hans udsagn, 
paa den tid, paa hvilken han publicerede sit arbeide, 1856—58, ved 
Alexander von Humboldts og Leopold von Buchs auto- 
Titet faaet en saadan anseelse, at han siger, at han maa bekjæmpe 
læren for derved at faa r et til fri forhandling, idet der efter hans 
mening havde dannet sig et videnskabeligt hierarki, som erklærede 
ethvert forsøg paa en gjenoptagelse af undersøgelser over jordskjæl- 
venes vigtige fænomen for fuldstændig revolutionært. Efter meget 
ufuldstændige og for størstedelen lidet begrundede meninger om 
jordskjælvenes forplantelse troede man med nødvendighed at maatte 
slutte, at jorden befandt sig i en flydende tilstand og kun havde 
en meget tynd skorpe af størknet masse, og man forklarede da 
jordskjælvene som en „reaktion af det ildflydende jordindre mod over- 
fladen“. „Men der er ingen videnskabelig holdbar grund for antagel¬ 
sen af en flydende, særlig en ildflydende tilstand al jordens indre. 
Der er ingensinde ved et jordskjælv iagttaget noget fænomen, som 
fordrede antagelsen af et ildflydende jordindre, ja ingensinde et fæno¬ 
men, som — selv under forudsætning af, at jorden er flydende i sit 
indre — tillader at antage, at jordskjælvet paa nogensomhelst maade 
har staaet i nogen forbindelse med dette flydende jordindre 4 *. 
Læren om jordens indre som en ildflydende masse er ikke bygget 
paa iagttagelser, men fuldstændig hypothetisk. Som følge heraf er da 
ogsaa angivelserne af jordskorpens tykkelse yderst afvigende fra hin- 
anden. Humboldt antager en tykkelse af 6 mil. Andre anfører, som 
en rimelig tykkelse for jordskorpen 16—21—37 mil. Af astronomiske 
forhold beregnede Hopkins tykkelsen til 172—215 mil som 
minimum. 
Skal nu jordskjælvene være at opfatte som en reaktion af den 
indre ildflydende masse, Naumanns pyriphlegethon, mod jordskorpen, 
•da maa nødvendigvis jordskjælvenes udgangspunkt tænkes at være 
.grænsefladen mellem den faste jordskorpe og dette pyriphlegethon. 
Ved ethvert jordskjælv er det egentlige centrum for rystelsen 
