Hundens erobring. 
Der er et spørgsmaal i civilisationens historie, der har været 
meget lidet studeret, men som imidlertid er af en betydelig vigtighed: 
hvorledes har det lykkedes for mennesket at gjøre sig liusdyrene 
underdanige? Efter vedligeholdelse af ilden og opfindelsen af alfabetet 
har tæmningen af dyrene været menneskenes største opdagelse; den 
er uden tvivl en af de tre hovedopdagelser, som mennesket skylder 
sine storartede seire i kampen for livet. Hvis man tænker sig den 
svaghedstilstand, i hvilken det primitive menneske maatte befinde sig 
i sin kamp med dyr, meget stærkere end det selv, uden andre hjælpe- 
midler end nogen stenvaaben, saa er det let at forstaa, hvilke ypper¬ 
lige hjælpere det fandt i hunden, hesten, oksen og elefanten. Man 
kunde endog paastaa, at opfindelsen af dampmaskinen i de civiliserede 
folks historie ikke er en saa stor begivenhed, som tæmningen af 
•dyrene var det for det primitive menneske; thi takket være denne, 
blev det muligt for mennesket at tredoble sin hurtighed og udholdenhed 
‘ander mangeslags arbeide, at have frembringere af næringsmidler ved 
haanden, at have intelligente og behændige hjælpere ved dets to hoved- 
beskjæftigelser, jagten og krigen. Det havde i det hele til sin dispo- 
sition de første sammensatte maskiner, som mennesket har betjent sig 
af, levende maskiner begavede med følsomhed, der har gjort menneske¬ 
heden de uskatterligste tjenester lige indtil den moderne tid, da de 
brutale jernmaskiner holder paa at fortrænge dem. 
Det vil derfor for civilisationens historie være lige saa vigtigt at 
skrive historien om dyrenes tæmning som historien om jernveiene 
eller dampmaskinen. Hvorledes har mennesket faaet den ide, at visse 
dyr kunde berøves sin vildhed og tvinges til at leve sammen med det 
og under dets herredømme? Hvorledes har det lykkedes det at fuld- 
bringe denne lange og vanskeiige opdragelse? 
„Naturen“ 
23 
