373 
brudlinjer der, hvor der er overgang fra stort havdyb til høit land. 
Baadanne brndlinjer maa derfor særlig ventes langs randen af de store 
Lavbækkener, fortidens eller nutidens, saaledes langs Det stille oceans 
kyster. Brndlinjerne er ligesom brist i jordskorpen. 
Men der, hvor disse brndlinjer findes, altsaa paa de svage punkter, 
•der er ogsaa trykket mindre og efter dis.se brndlinjer sker navnlig 
indsænkningerne under jordens, paa grund af den stadige afkjøling, 
foregaaende skrnmpning. Det er derfor natnrligt, synes det ialfald, 
at det netop er paa disse brndlinjer, vulkanerne findes og ligesaa at 
-det er langs dem, at jordskjælvene har sine udgangspunkter. Lad os 
nemlig tænke os, at vi har en stenmasse, som er ophedet til 2 000 °, 
men som under det forhaandenværende tryk alligevel ikke kan komme 
i smeltning. Saa faar jordskorpen paa dette sted under sin sammen- 
.skrumpning en brudlinje, og langs denne formindskes saa trykket be- 
tydeligt. Den stenmasse, som under det tidligere tryk ikke, trods den 
høie temperatur, kunde faa smelte, vil nu, under det langt svagere 
tryk, pludselig smelte, og der vil være anledning til dannelsen af en 
vulkan. Vi vil heri finde en forklaringsgrund til, at vulkanerne særlig 
findes langs kysterne af de store have, saaledes langs Det stille ocean 
•og ligeledes til at ogsaa disse strøg i særlig grad er udsatte for jord- 
rystelser. Det er de samme, svage punkter, brudlinjerne, som foran¬ 
lediger begge dele. 
Saalænge man holdt for, at jordskjælvene var et udtryk for de 
bestræbelser, en indre, ildflydende jordkjerne gjorde for at bryde den 
skorpe, som indesluttede den, var det naturligt, at man troede, at alt, 
,som kunde danne en modvegt mod disse bestræbelser hos pyriphlegeton 
for at kunne bryde igjennem den ydre, haarde skal, ogsaa maatte 
være en modvegt mod udbruddet af jordskjælv. Normalt udøver 
atmosfæren et tryk af 1 kgr. pr. cm. 2 paa jordens overflade. Bliver 
luftens tryk mindre, skulde dette lette pyriphlegetons bestræbelser efter 
at komme til gjennembrud, og følgelig var en synken af barometrets 
kviksølvsøile en tradsel om nær forestaaende jordskjælv. Paa alle 
barometere stod og staar derfor jordskjælv nederst paa vindskalaen. 
I henhold hertil følte man sig trygge, naar barometeret stod høit, men 
gik i ængstelig spænding ved ualmindelig lav barometerstand. 
Iagttagelsen syntes ogsaa at bekræfte det berettigede heri — 
under jordskjælv var barometeret pludselig sunket flere millimeter, hed 
