Andra Refan inåt Caffers-kuften 1773. 53 
ur den famma, ehuru fådane hålors kan¬ 
ter åro ganika brante, få at de fållan 
låmna något fotfåfte. Sådane hålor, 
dem Hippopotamus trampar til line lå- 
gerftållen, finnas uti ganlka månge åar, 
oagtadt fjelfva djuret nu mera icke fin¬ 
nes, utan blifvit dels bortfkutit, dels til 
aflågfnare friftållen förjagadt. Mine häp¬ 
ne och forlkråkte Refekamerater ftodo 
ånnu qvar på andra ftranden, och vå¬ 
gade knapt anförtro lig åt et Element, 
lom förekom dem få vådeligt. Emed- 
lertid, fedan jag ftigit af håften, och lå¬ 
tit vatnet något afrinna, befalte jag mi- 
ne Hottentotter , efter båttre gifven an¬ 
visning, öfVerköra rivieret, hvarefter 
fedan de andre medföljde. 
Jag hade icke allenaft mycken orfak, 
at tacka min Gud, fom hulpit mig utur 
en få ögonlkenlig lifsfara, fom denna; 
utan jag hade hårtil få mycket ftörre 
anledning, fom denne dagen var juft 
min 30 födelfedag, på hvilken Guds mil¬ 
da Förfyn behagat rådda mig ifrån en 
annars oundvikelig undergång. 
Sedan våre åkdon voro öfverbragte, 
gaf jag mig icke tid , til at ömfa torra 
klåder , fom icke utan möda och om¬ 
packning kunde uptagas; utan vi fort- 
D 3 lat- 
